Справа № 185/1052/26
Провадження № 3/185/831/26
П О С Т А Н О В А
іменем України

28 січня 2026 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чернявська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , підполковника, начальника відділу комунікацій військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, 
встановив:
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНЛ №0130 від 15.01.2026, 15.01.2026 близько 10:00 год. підполковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував при виконанні обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території розташування військової частини НОМЕР_2 , розташованому в АДРЕСА_2 . Останній був виявлений посадовими особами військової частини НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з ротової порожнини на відстані 1,5 метра, порушення координації мови та направлений на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 15.01.2026 № 44 встановлено, що підполковник ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,23‰. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , повідомив, що 15.01.2026 зранку о 06.00 годині випив приблизно 50 грамів віскі у медичних цілях, алкоголем не зловживає, так як хворіє на діабет.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пунктів 7, 10 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора АлкоФор 507, результат огляду військовослужбовця ОСОБА_1 склав 0,23 ‰, що перевищує на 0,03 ‰ максимально допустимий цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові.
Разом із тим, згідно з технічними характеристиками газоаналізатора АлкоФор 507, межі допустимої абсолютної похибки приладу становлять (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,4 ‰) +/- 0,04 ‰, відносної (в діапазоні вимірювання понад 0,4 ‰) похибка: +/- 10%.
Отже, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, з урахуванням допустимої похибки, склав від 0,19 ‰ до 0,27 ‰.
Згідно з положеннями чинного законодавства, результат тестування з використанням спеціальних технічних засобів у діапазоні від 0,19 ‰ до 0,2 ‰, свідчить про відсутність в особи стану алкогольного сп`яніння.
Враховуючи те, що результат огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 0,23 ‰, такий результат перебуває в межах допустимої похибки газоаналізатора АлкоФор 507 та беззаперечно не свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, а тому встановлений результат не може бути належним доказом перебування військовослужбовця у відповідному стані під час виконання службових обов`язків.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до пункту 8 «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 №32, військовослужбовець, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З огляду на те, що результат огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 0,23 ‰, такий результат перебуває в межах допустимої похибки газоаналізатора АлкоФор 507, такий військовослужбовець мав бути направлений до закладу охорони здоров`я з метою встановлення факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Разом із цим, з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 не складалося та до матеріалів справи таке направлення не долучено, огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я 15.01.2026 проведено не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).
Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.
Враховуючи той факт, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення безсумнівно не доведено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, суд приходить до висновку про недоведеність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя          І. Г. Чернявська