Справа № 441/736/22 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 22-ц/811/4132/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І.
з участю: ОСОБА_1 та його представника – Миколіва А.М.,
представника Акціонерного товариства «Кредобанк» –
Павленка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 листопада 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позов мотивували тим, що 11 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № ПКК/1843, за умовами якої банк зобов`язується, в межах встановленого у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором ліміту кредитування максимальний розмір якого не може перевищувати 200 000 грн, відкрити позичальнику кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредити та сплатити проценти за користування ними, а також інші платежі, передбачені цим кредитним договором, у розмірах, визначених відповідно до умов цього кредитного договору та тарифів банку.
Надавши можливість відповідачу користуватися кредитними коштами в межах встановленого ліміту кредитування, банк виконав свої зобов`язання за умовами договору кредитної лінії № ПКК/1843 від 11 вересня 2019 року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 106 227.31 грн. з яких 78 977,42 грн – заборгованість за основним боргом, а 27 249.89 грн – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Досудова вимогам банку про дострокове погашення заборгованості за договором кредитної лінії № ПКК/1843 від 11 вересня 2019 року через неналежне виконання грошового зобов`язання залишилася без виконання відповідачем.
З наведених підстав просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № ПКК/1843 від 11 вересня 2019 року у розмірі 106 227.31 грн. 
Заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03 листопада 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 106 227.31 грн. заборгованості за кредитним договором № ПКК/1843 від 11 вересня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 2431,00 грн. судового збору.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 листопада 2022 року оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що до відкриття провадження у справі відповідач помер, відтак припинилася його цивільна правоздатність та процесуальна правосуб`єктність, що виключає можливість бути стороною у справі. 
Чинним процесуальним законодавством не передбачено вирішення спору з особою, яка до відкриття провадження у справі померла, у зв`язку з чим не може бути відповідачем у справі, тому провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Просить заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 листопада 2022 року скасувати та провадження у справі закрити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника – ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника Акціонерного товариства «Кредобанк» – Павленка С.В. на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Задовольняючи частково позовні Акціонерного товариства «Кредобанк», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість в розмірі 106 227.31 грн., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися з позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
За статтею 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Всі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 07 червня 2022 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому позовна заява з додатками надіслана на адресу суду (а.с. 112).
Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підтверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 150).
Отже, на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції настала смерть відповідача ОСОБА_2 .
Статтею 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті
У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.
Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Системний аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі. При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі. На момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року в справі № 185/998/16.
Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18.
Фізична особа, яку позивач визначив відповідачем та до якої ним пред`явлено матеріально-правову вимогу ( ОСОБА_2 ), втративши як цивільну, так і цивільну процесуальну правосуб`єктність у момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не лише вибула із матеріального правовідношення, але й не мала процесуальної здатності мати й особисто здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони в цій справі (процесуальної правоздатності та процесуальної дієздатності).
Оскільки ОСОБА_2 , до якого 07 червня 2022 року Акціонерним товариством «Кредобанк» пред`явлено позов, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до прийняття судом першої інстанції даного позову та відкриття провадження в даній справі, у суду першої інстанції не було підстав для відкриття провадження у справі, а відкрите провадження підлягало закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Зважаючи на зміст статей 42 43, 55 ЦПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 втратив свою процесуальну правосуб`єктність у момент смерті, тобто до відкриття провадження у справі, незважаючи на відкриття судом такого провадження, він не набув статусу відповідача і у нього не виникло будь-яких процесуальних прав та обов`язків як сторони в справі, а тому наступництво іншими особами (спадкоємцями) процесуальних прав та обов`язків, які не виникли, є неможливим.
Зазначені обставини свідчать проте,що провадження у справі не підлягало відкриттю, а у випадку відкриття підлягало закриттю.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим на підставі пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України підлягає скасуванню, а провадження в справі – закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3646.50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 листопада 2022 року – скасувати, провадження у справі закрити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 3646 (три тисячі шістсот сорок шість) гривень 50 копійок судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 30 березня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.