Єдиний унікальний номер 341/303/26 
Номер провадження 2/341/453/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

07 квітня 2026 року м.Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.
Представник – адвокат Васютин Я.В. в інтересах довірителя ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття, які стягуються, на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року у справі № 341/1244/22.
В обґрунтування позову покликається на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак 14 грудня 2022 року рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області шлюб розірвано. Раніше, 22 червня 2022 року позивач вступив на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного об`єднання – 2 корпусу Національна гвардія України «Хартія».
Також, рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року ухвалено стягувати з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
Так як станом на дату розгляду судом позову поданим ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, позивач ОСОБА_1 перебував на військовій службі, а неповнолітні діти сторін проживали разом з відповідачкою, позивач позов визнав та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.
Однак, під час проходження військової служби, позивачу стало відомо, що його неповнолітні діти Службою у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області взяті на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, так як мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
29 січня 2025 року неповнолітніх дітей сторін влаштовано до групи тривалого перебування до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей с. Мединя Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської області, строком на 9 місяців.
25 вересня 2025 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Галицької міської ради із заявою про продовження строку перебування його неповнолітніх дітей в Івано-Франківській області с. Мединя, до його звільнення із військової служби, так як станом на 25 вересня 2025 року його рапорт про звільнення з військової служби ще не було розглянуто військовою частиною. Водночас, ОСОБА_1 повідомив Службі у справах дітей, що його мати ОСОБА_6 на початку жовтня 2025 року повернеться в Україну із за кордону та звернеться до служби для тимчасового влаштування в її сім`ю онуків до звільнення позивача з військової служби.
24 жовтня 2025 року Служба у справах дітей Галицької міської ради прийняла наказ №01-07/12 про влаштування неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04 листопада 2025 року рішенням № 9 комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області надано дозвіл ОСОБА_6 та тимчасове влаштування в її сім`ю онуків.
28 листопада 2025 на підставі наказу № 325 командира військової частини НОМЕР_1 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_4 », позивач ОСОБА_1 звільнився з служби.
Станом на дату звернення до суду на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року, Галицьким відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському р-ні Івано-Франківської області Івано-Франківського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі по 2000 грн на кодну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків та не займається вихованням дітей, у зв`язку з чим, діти сторін опинилися у складних життєвих обставинах та були вилучені в матері та тимчасово влаштовані гна проживання до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області в с. Мединя, пізніше до їхньої баби ОСОБА_6 до звільнення позивача з військової служби.
З дня вилучення дітей з 29 січня 2025 року, відповідачка не зверталася до Служби у справах дітей щодо можливого повернення їй дітей.
В судове засідання позивач та його представник належним чином повідомлені про розгляд справи не з`явилися. Однак, представником позивача – адвокатом Я.Васютиним подано до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов пітримують та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання призначене 02 квітня 2026 року не з`явився. В силу пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України така належним чином повідомлена про розгляд справи в спосіб скеровування судових повісток по місцю реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 202 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11-12).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що стверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7,8,9).
22 червня 2022 року позивач вступив на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного об`єднання – 2 корпусу Національна гвардія України « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що стверджується довідкою начальника відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 (а.с. 10).
Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15).
Наказом Служби у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживанням сім`ї, у якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 16). 
Наказом служби у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області від 24 жовтня 2025 року № 01-07/12 влаштовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю баби по лінії батька позивача по справі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17).
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області від 24 жовтня 2025 року № 9 про надання дозволу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на тимчасове влаштування в її сім`ю онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області(с. Мединя) надано дозвіл ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасове влаштування в її сім`ю онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_4 » виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення ОСОБА_1 (а.с.19).
Згідно довідки Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області виданої ОСОБА_1 , про те, що на примусовому виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністнрства юстиції перебуває виконавчий лист № 341/1244/22 від 01 лютого 2023 року виданий Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 вересня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 20 січня 2026 року по виконавчому листі №341/1244/22 у ОСОБА_1 передплата по сплаті аліментів становить 8 129 грн. 64 коп. (а.с.20).
Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків та не займається вихованням дітей, у зв`язку з чим, діти сторін опинилися у складних життєвих обставинах та були вилучені в матері та тимчасово влаштовані гна проживання до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області в с. Мединя, пізніше до їхньої баби ОСОБА_6 до звільнення позивача з військової служби.
З дня вилучення дітей, з 29 січня 2025 року, відповідачка не зверталася до Служби у справах дітей щодо можливого повернення їй дітей.
Разом з тим, діти не перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 .

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною 2 статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно із статті 273 СК України, суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
З аналізу статей 267-271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок батька платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.
У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відтак, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, що склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, які стягуються на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року у справі № 341/1244/22. Тобто позов слід задовольнити
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1 331 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі наведеного та керуючись статтями 259, 268, 263-265, 273, ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів
- задовольнити.

З часу набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та дочки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які стягуються, згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2022 року у справі № 341/1244/22.

Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 331 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

  Суддя	Тарас ГАПОЛЯК