ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2026 р.	 	Справа № 916/3778/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
за позовом: Фізичної особи-підприємця Петрова Анатолія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
до: Товариства з обмеженою відповідальністю “БК БАСТІОН” (65070, м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27; код ЄДРПОУ 37811845),
про стягнення 1414592,56 грн.
За участю представників сторін:
від позивача – адвокат Дугарь К.М., ордер серія АЕ №1424592;
від відповідача – адвокат Кассир Є.О., ордер серія ВН №1533471.
Обставини справи.
Фізична особа-підприємець Петров Анатолій Леонідович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “БК БАСТІОН” про стягнення заборгованості в розмірі 1414592,56 грн, з яких сума основного боргу у розмірі 836684,04 грн, сума інфляційних втрат 485070,98 грн та сума 3% річних 98837,54 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки у спрощений спосіб.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 справу № 916/3778/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 19.09.2025 прийнято позовну заяву фізичної особи-підприємця Петрова Анатолія Леонідовича до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3778/25. Справу № 916/3778/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.10.2025 об 11:30 год. 
07 жовтня 2025 року до суду від ТОВ “БК БАСТІОН” надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Зокрема, зазначає, що у грудні 2021 року ТОВ “БК “БАСТІОН”, як субпідрядник ТОВ “Автомагістраль – Південь”, здійснювало поточний ремонт автомобільної дороги державного значення М-04 Знам`янка – Луганськ – Ізварине (на м. Волгоград через мм. Дніпро, Донецьк) на ділянках км 216+384 - км 279+693 (окремими ділянками) Дніпропетровська область, на підставі Договору субпідряду № 1307/21-СБ від 13.07.2021 та Додаткової угоди до нього від 05.08.2021. 
Для виконання своїх зобов`язань за Договором субпідряду та Додаткової угоди до нього від 05.08.2021 ТОВ “БК “БАСТІОН” необхідно було закупити значну кількість бетону. Оскільки, за попереднім договором співробітництво із ТОВ “НЗ ЗБВ 17” виявилось вдалим, директор ТОВ “БК “БАСТІОН” та представник заводу у телефонному режимі домовились співпрацювати на новому об`єкті будівництва.
Відповідач підтверджує, що фактично сторони уклали договір поставки у спрощений спосіб, шляхом обміну документами: ТОВ “НЗ ЗБВ 17” направило на адресу ТОВ “БК “БАСТІОН” рахунок-фактуру № 33В00000717 від 19.11.2021 із визначенням попереднього об`єму товарів/послуг.
Крім того, ТОВ “БК “БАСТІОН” 29.11.2021 здійснило усно обумовлену попередню оплату (аванс) в сумі 300000,00 грн на рахунок ТОВ “НЗ ЗБВ 17” в рахунок оплати за майбутні поставки.
На підставі усних домовленостей ТОВ «НЗ ЗБВ 17» здійснив постачання бетонної суміші, за яку ТОВ «БК «Бастіон» здійснив, як зазначено вище, попередню плату. При цьому, ТОВ «НЗ ЗБВ 17» не було надано жодних документів, що підтверджують якість поставленого бетону, зокрема сертифікатів відповідності чи паспортів якості.
Відповідач вказує, що поставлений бетон виявився неналежної якості, що підтверджується:
- Листом Генпідрядника (ТОВ «Автомагістраль – Південь»), яким Підрядника (ТОВ «БК «Бастіон») було зобов`язано припинити виконання робіт із використанням неякісного бетону, отриманого від Постачальника (ТОВ «НЗ ЗБВ 17»);
- Висновком атестованої випробувальної лабораторії Генпідрядника (ТОВ «Автомагістраль – Південь»), яким встановлено невідповідність показників поставленого бетону вимогам нормативної та проектної документації.
Відповідач також зазначає, що наданий до позовної заяви рахунок-фактура № 33В00000717 від 19.11.2021 не свідчить про узгодження істотних умов поставки бетону, зокрема щодо ціни, строків та порядку поставки товару. Тим більше, що вказаний позивачем рахунок-фактура на адресу (електронну та/або поштову) ТОВ «БК «Бастіон» не надходив. На електронну адресу відповідача від ТОВ «НЗ ЗБВ 17» надходив інший рахунок-фактура № 33В00000717 від 19.11.2021, якій за змістом відрізняється від аналогічного рахунку-фактури, доданого позивачем до позову. А відтак, такий доказ позивача викликає сумнів у достовірності та вірогідності. В будь-якому випадку, виставлення рахунку на оплату має здійснюватися на виконання досягнутих між сторонами домовленостей (вчинення правочину) та не може їх замінювати, навіть у випадку оплати авансу по рахунку, чи ототожнюватися з укладенням між сторонами договору у відповідності до вимог чинного законодавства.
Вказаний відзив на позовну заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
9 жовтня 2025 року до суду від ФОП Петрова А.Л. надійшла заява про залучення документів до матеріалів справи.
Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
14 жовтня 2025 року до суду від ФОП Петрова А.Л. надійшло клопотання про витребування доказів.
Вказане клопотання з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
14 жовтня 2025 року підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 14.10.2025 призначено підготовче засідання у справі на 04.11.2025 о 12:45 год. 
03 листопада 2025 року до суду від ТОВ “БК БАСТІОН” надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу.
Вказане клопотання з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 04.11.2025 суд оголосив перерву в засіданні суду до 09:30 год. 18.11.2025.
17 листопада 2025 року до суду від ФОП Петрова А.Л. надійшло клопотання, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи:
1) Адвокатський запит №05-11/2025/1 від 05.11.2025; 
2) Лист №1 від 10.11.2025 представника ТОВ "БК “БАСТІОН”, адвоката Кассир Євгенії Олександрівни, у відповідь на Адвокатський запит;
3) Довідку бухгалтерська №10/11-02 від 10.11.2025;
4) Довідку бухгалтерська №10/11-03 від 10.11.2025; 
5) Податкову декларацію за грудень 2021 року, квитанція про прийняття податковим органом та Додаток 1);
6) Повідомлення про прийняття працівника на роботу від 28.08.2021.
Також у зв`язку із наданням документів відповідачем ТОВ "БК "БАСТІОН" на адвокатський запит прошу залишити без розгляду клопотання від 13.10.2025 в частині витребування інформації у ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ (в частині, що не розглядалась судом).
У підготовчому засіданні 18.11.2025 суд оголосив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання позивача (вх. № 36504/25 від 17.11.2025) про долучення документів. Щодо клопотання (вх. № 32041/26 від 14.10.2025) в частині витребування інформації у Головного управління ДПС в Одеській області, суд протокольною ухвалою від 18.11.2025 залишив його без розгляду.
Ухвалою суду від 18.11.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/3778/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2025 о 15:30 год. 
У судовому засіданні 09.12.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 14:10 год. 20.01.2026.
Ухвалою суду від 09.12.2025 постановлено здійснити розгляд справи № 916/3778/25 по суті впродовж розумного строку. Повідомлено ФОП Петрова А.Л., що наступне судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.01.2026 о 14:10 год.
10 грудня 2025 року до суду від ФОП Петрова А.Л. надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
19 січня 2026 року до суду від ТОВ “БК БАСТІОН” надійшли письмові пояснення по справі.
Вказані письмові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У судовому засіданні 20.01.2026 суд відклав розгляд справи в судовому засіданні (у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги).
Ухвалою суду від 20.01.2026 призначено судове засідання у справі № 916/3778/25 на 05.02.2026 об 11:30 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 05.02.2026 об 11:30 год.
У судовому засіданні 05.02.2026 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 15:10 год. 12.03.2026.
У судовому засіданні 12.03.2026 суд оголосив перерву в засіданні суду до 14:40 год. 25.03.2026. 
25 березня 2026 року до суду від ФОП Петрова А.Л. надійшла письмові пояснення до судових дебетів.
Вказані письмові пояснення позивача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Представник позивача у судовому засіданні 25.03.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у заявах по суті справи.
Представник відповідача у судовому засіданні 25.03.2026 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які викладені у заявах по суті справи.
У судовому засіданні 25.03.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду і повідомлено присутніх представників сторін про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ:
Матеріали справи свідчать, що 02 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” (надалі – первісний кредитор) і ФОП Петров А.Л. (надалі – новий кредитор) був укладений Договір про відступлення прав вимоги № 1/02-04 (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором поставки № 000160 від 30 вересня 2020 року (далі Основний Договір), а новий кредитор приймає право вимоги, належне первісному кредитору за Основним Договором, відповідно до п. 1.2 цього Договору.
Позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що відповідно до умов п. 1.2. Договору новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від покупця, ТОВ “БК “БАСТІОН”, код ЄДРПОУ 37811845, (надалі – боржник) виконання зобов`язань за Основним Договором, які виникли станом на грудень 2021 року у зв`язку з неоплатою покупцем за поставлений товар в установлений строк (останній день оплати - 31.12.2021), а саме оплати заборгованості в розмірі 836684,04 грн, а також оплати всіх штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов Основного Договору.
Між ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” та ТОВ “БК “БАСТІОН” правовідносини склались наступним чином. 
Поставки бетону відбувались за Видатковими накладними із посиланням на Договір поставки № 000160 від 30 вересня 2020 року, однак, як вказує та заперечує покупець ТОВ «БК БАСТІОН» - такі поставки відбулись, але поза межами укладеного Договору поставки № 000160 від 30 вересня 2020 року, так як за текстом п. 10.1. вказаний Договір "набув чинності з дати його підписання і діяв до 30 вересня 2021 року, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором і всім додатковим угодам (договорам) до нього", а Додаткова угода до Договору поставки не була укладена.
У зв`язку із тим, що заборгованість розглядається за одними і тими ж поставками бетону, 05.03.2025 між ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” та ФОП Петров А.Л. укладена Додаткова угода до Договору про відступлення права вимоги № 1/02-04 від 02.04.2024 наступного змісту:
“1.1. Первісний кредитор передає належне йому, як постачальнику, право вимоги до покупця щодо оплати за поставлений товар (грошова заборгованість), в тому числі за Договором поставки №000160 від 30 вересня 2020 року, але не виключно, а новий кредитор приймає право вимоги, належне первісному кредитору, відповідно до п. 1.2 цього Договору. 
1.2 За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від покупця, ТОВ “БК “БАСТІОН”, код ЄДРПОУ 37811845, (надалі - боржник) виконання зобов`язань по оплаті за наступними господарськими операціями – поставками Товару - Бетону В40 W8 F200 загальною кількістю 230 куб.м. на суму 1 162 521, 20 грн., які відбулись в грудні 2021 року. Такі права вимоги перейшли до Нового кредитора в сумі заборгованості 836684,04 грн, яка вирахована наступним чином (загальна сума поставок 1162521,20 грн – 300000,00 грн (передплата, що поступила від покупця 29.11.2021 на рахунок постачальника) = 862521, 20 грн. (- 25 837, 16 грн зменшення за видатковою накладною № 1140 від 01.12.2021), а також в сумі всіх штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням зобов`язань. Право вимоги за вказаними господарськими операціями виникло у зв`язку з неоплатою покупцем вартості поставленого постачальником товару в установлений строк (останній день оплати - 31.12.2021 року).
Права вимоги підтверджуються нижчевказаними первинними документами, але не виключно: рахунок-фактура №33В00000717 від 19.11.2021. Видаткові накладні та ТТН до кожної видаткової накладної за переліком.
Податкові накладні (роздруковані із обліку Постачальника в Демонстраційному режимі із надписом “ЗАРЕЄСТРОВАНО В ЄРПН” та “ДОКУМЕНТ ДОСТАВЛЕНО КОНТРАГЕНТУ” та Квитанції про їх прийняття органом Державної податкової служби. 
Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021-22.12.2021”.
Позивач зазначає, що на замовлення ТОВ «БК «БАСТІОН» в його адресу виставлено рахунок фактура № 33В00000717 від 19.11.2021, в якому визначено найменування Товару «Бетон В40W8 F200 с добавкой Sika Plast, с базальтовой фиброй 12мм (0,8 кг/м куб бетона)» кількістю 230 куб.м., ціна – 5054, 44 грн, сума з ПДВ – 1162521,20 грн.
ТОВ «БК «Бастіон» отримав від ТОВ «НЗ ЗБВ 17» рахунок-фактуру № 33В00000717 від 19.11.2021 та у відповідь на це, надав гарантійний лист від 25.11.2021, що здійснить оплату в строк до 31.12.2021 за цим рахунком-фактурою за фактично поставлений товар, а 29.11.2021 сплатив обумовлений аванс в рахунок майбутніх фактичних поставок.
Так, 29.11.2021 ТОВ «БК «БАСТІОН» перерахувало на рахунок постачальника суму передплати у розмірі 300000,00 грн, що підтверджується податковою накладною № 64 від 29.11.2021 (за фактом передплати), на суму передплати 300000,00 грн, ПДВ - 50000,00 грн та актом звірки взаєморозрахунків.
Гарантійним листом ТОВ "БК "БАСТІОН" від 25.11.2021 гарантована оплата за рахунком № 33В00000717 від 19.11.2021 до 31.12.2021.
Протягом грудня 2021 року зобов`язання по поставці товару ТОВ «НЗ ЗБВ 17» виконано в повному обсязі - згідно графіка поставок на умовах DDP «Інкотермс-2010» товар був поставлений на транспортному засобі, що прибув, готовим для розвантаження в узгодженому місці - Харківський мост 229 км, М04/ М029 (на об`єкті – де відбувався поточний ремонт автомобільної дороги державного значення М-04 Знам`янка - Луганськ -Ізварино).
В кожному документі стоїть підпис виконроба (прораб) ТОВ «БК «БАСТІОН» Горбунов М., який прийняв бетон на вищевказаному об`єкті (в т.ч. останню партію), який відповідав за кількість отриманого матеріалу.
Позивач вказує, що поставки товару відповідачу підтверджуються відповідними документами – Видатковими накладними за переліком, Товаро-транспортними накладними (ТТН) на кожну поставку, а саме: видаткова накладна № 1140 та ТТН № Р1140 від 01.12.2021; видаткова накладна № 1142 та ТТН № Р1142 від 01.12.2021; видаткова накладна № 1143 та ТТН № Р1143 від 02.12.2021; видаткова накладна № 1151 та ТТН № Р1151 від 02.12.2021; видаткова накладна № 1159 та ТТН № Р1159 від 03.12.2021; видаткова накладна № 1160 та ТТН № Р1160 від 03.12.2021; видаткова накладна № 1161 та ТТН № Р1161 від 03.12.2021; видаткова накладна № 1162 та ТТН № Р1162 від 03.12.2021; видаткова накладна № 1163 та ТТН № Р1163 від 03.12.2021; видаткова накладна № 1164 та ТТН № Р1164 від 03.12.0221; видаткова накладна № 1165 та ТТН № Р1165 від 04.12.2021; видаткова накладна № 1166 та ТТН № Р1166 від 04.12.2021; видаткова накладна № 1178 та ТТН № Р1178 від 04.12.2021; видаткова накладна № 1179 та ТТН № Р1179 від 04.12.2021; видаткова накладна № 1186 та ТТН № Р1186 від 04.12.2021; видаткова накладна № 1173 та ТН № Р1173 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1174 та ТТН № Р1174 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1175 та ТТН № Р1175 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1176 та ТТН № Р1176 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1177 та ТТН № Р1177 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1180 та ТТН № Р1180 від 10.12.2021; видаткова накладна № 1181 та ТТН № Р1181 від 11.12.2021; видаткова накладна № 1182 та ТТН № Р1182 від 11.12.2021; видаткова накладна № 1183 та ТТН № Р1183 від 11.12.2021; видаткова накладна № 1184 та ТТН № Р1184 від 11.12.2021; видаткова накладна № 1245 та ТТН № Р1245 від 11.12.2021; видаткова накладна № 1246 та ТТН № Р1246 від 11.12.2021.
Поставки Товару також підтверджуються Податковими накладними, адже за вказаними господарськими операціями у ТОВ «НЗ ЗБВ 17» виникли податкові зобов`язання, а у ТОВ "БК "БАСТІОН" - податковий кредит.
Податкові накладні, які роздруковані із обліку постачальника ТОВ «НЗ ЗБВ 17» в Демонстраційному режимі із надписом "ЗАРЕЄСТРОВАНО В ЄРПН" та "ДОКУМЕНТ ДОСТАВЛЕНО КОНТРАГЕНТУ", а саме: податкова накладна № 64 від 29.11.2021; податкова накладна № 16 від 03.12.2021; податкова накладна № 17 від 04.12.2021; податкова накладна № 29 від 10.12.2021; податкова накладна № 30 від 11.12.2021.
Також додано Квитанції № 1 до вказаних Податкових накладних із надписом "ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО", що свідчить про реєстрацію органом ДПС Податкових накладних - відповідно Державна податкова служба визнала реальність вказаних господарських операцій - факту поставок.
Підтвердження користування податковим кредитом є також документи, що були представлені ТОВ "БК "БАСТІОН", а саме бухгалтерська довідка № 01/07-02 від 01.07.2025, за якою 29.11.2021 ТОВ "НЗЗБВ 17" складено Податкову накладну № 64 на суму 300000,00 грн авансового платежу, який здійснив ТОВ "БК "БАСТІОН" в рахунок майбутніх поставок бетону, що і було відображено в Податковій декларації за листопад 2021 року в Додатку № 1; у грудні 2021 року ТОВ "НЗЗБВ 17" складено Податкових накладних на суму 862521,20 грн, що і було відображено в Податковій декларації за грудень, в Додатку № 1 у рядку "70".
Позивач зазначає, що станом на день звернення позивача з цією позовною заявою до суду, відповідач свої зобов`язання по сплаті заборгованості за поставлений товар не виконав, в результаті чого за відповідачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 836684,04 грн. 
Також позивачем у зв`язку з неналежним виканням відповідачем зобов`язань по оплаті поставленого товару нараховано відповідачу суму інфляційних втрат у розмірі 485070,98 грн та суму 3% річних у розмірі 92837,54 грн.
Оскільки відповідачем невиконані грошові зобов`язання по оплаті поставленого товару, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 836684,04 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 485070,98 грн та суми 3% річних у розмірі 92837,54 грн.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Петрова Анатолія Леонідовича підлягають задоволенню, з таких підстав.
В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
При цьому, положеннями ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, господарський суд дійшов до такого висновку. 
Так, правочини між суб`єктами господарювання належить вчиняти в письмовій формі, що втім не виключає можливості досягнення усної домовленості між сторонами з подальшим обов`язковими переданням відповідних письмових документів, які повинні підтверджувати факт укладання правочину між сторонами. 
З урахуванням викладеного вище, а також приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи видаткові накладні та рахунок-фактуру № 33В00000717 від 19.11.2021, господарський суд доходить висновку, що між ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” та ТОВ “БК “БАСТІОН” був укладений договір поставки у спрощений спосіб. 
Відповідно до положень ст. ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. 
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи свідчать, що ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” було поставлено ТОВ “БК “БАСТІОН” товар на загальну суму 1162521,20 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (т. 1, а.с. 28-81), які підписані сторонами без будь-яких претензій і зауважень.
Проте відповідач в порушення договірних зобов`язань здійснив часткову оплату за поставлений товар, а отже не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором.
Таким чином, в порушення приписів ст. 692, ст. 530 ЦК України відповідач в строк до 31.12.2021 не оплатив поставлений товар на загальну 862521,20 грн після його прийняття.
Суд звертає увагу, що у листі Вих. № 25-11/1719 від 25.11.2021 (т. 1, а.с. 83) відповідач гарантував ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” здійснити оплату у строк до 31.12.2021 за фактично поставлений товар за рахунком № 33В00000717 від 19.11.2021. 
Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 511, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
На підставі Договору відступлення права вимоги від 02.04.2024 та Додаткової угоди від 05.03.2025 права вимоги виконання ТОВ “БК “БАСТІОН” зобов`язань з оплати поставленого ТОВ “Новомосковський завод залізобетонних виробів 17” товару на суму 862521,20 грн були відступлені на користь ФОП Петрова А.Л. 
Враховуючи заміну кредитора у зобов`язанні, відсутність доказів оплати ТОВ “БК “БАСТІОН” отриманого товару, суд доходить висновку про правомірність заявлених позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до відповідача про стягнення суми основного боргу у розмірі 862521,20 грн за поставку товару, яка підтверджується відповідним первинними документами.
Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 862521,20 грн, відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 862521,20 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 98837,54 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 485070,98 грн, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.
З посиланням на приписи чинного законодавства ФОП Петров А.Л. було заявлено до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані за період з 01.01.2022 по 12.09.2025. 
ФОП Петров А.Л. стверджує, що оскільки строк оплати товару у накладних не встановлений, відповідна оплата має бути здійснена ТОВ “БК “БАСТІОН” до 31.12.2021, згідно Гарантійного листа від 25.11.2025 (т. 1, а.с. 83).
Таким чином, розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивач здійснив з 01.01.2022.
Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 у справі № 910/9075/17 дійшов висновку, що у випадку якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.
Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 19.08.2014 у справі № 925/1332/13, де зазначено, що зі змісту статті 692 ЦК України вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі - продажу не встановлено інший строк оплати. Відтак, обов`язок покупця оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки сум інфляційних втрат та 3% річних (т. 1, а.с. 14-16), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 485070,98 грн та суми 3% річних у розмірі 92837,54 грн, є обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.
Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, суд зазначає, що факт здійснення господарських операцій та сума заборгованості за поставлений товар у розмірі 836684,04 грн, підтверджені відповідними доказами, а саме: рахунком фактурою № 33В00000717 від 19.11.2021; видатковими накладними; товаро-транспортними накладними; податковими накладними; квитанціями про прийняття податкових накладних на реєстрацію органом Державної податкової служби України; гарантійним листом від ТОВ “БК ”БАСТІОН" від 25.11.2021. 
Стосовно способів підтвердженням реальності здійсненої господарської операції, з якої виник борг, в постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19, було зроблено такі висновки: «…Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму". 
Щодо доводів відповідача, в частині того, що поставлений бетон виявився неналежної якості, то суд зазначає, що між постачальником та покупцем була відсутня домовленість, що обов`язок покупця оплатити поставлений товар ставиться в залежність до відсутності у покупця претензій щодо якості поставленого товару. Суд зазначає, що наявність у покупця претензій щодо якості поставленого товару не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити отриманий товар.
Інші доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “БК БАСТІОН” (65070, м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27; код ЄДРПОУ 37811845) на користь фізичної особи-підприємця Петрова Анатолія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 836684,04 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 485070,98 грн, суму 3% річних у розмірі 98837,54 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 16975,12 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 06.04.2026.

Суддя Нікітенко С.В.