521/20774/25
1-кп/521/1204/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
потерпілої – ОСОБА_5 , 
захисника адвоката – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025162470001415 від 06.10.2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який має посвідку на постійне проживання на території України за № НОМЕР_1 від 16.01.2024 року, зі слів неофіційно працює будівельником в фірмі ОДСК, має неповнолітнього сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
04.10.2025, приблизно о 17 годині, більш точного часу не встановлено,  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , побачив у коридорі на вбудованому меблевому гарнітурі чорну жіночу сумочку застебнуту, в якій лежав гаманець чорного кольору із смужкою чорного кольору та розстібнувши його, побачив платіжну картку № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 , яка відкрита у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 , яка є засобом доступу до банківських рахунків, а наявні на рахунках кошти є чужою власністю, проте не вчинив жодних дій щодо її повернення, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання платіжної картки у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, викрав вищевказану платіжну картку, яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 7, 13, 56, 63 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні послуги», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважними особами юридичних осіб, а саме, АТ КБ «ПриватБанк», з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілу ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням.
Закінчуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа - платіжної картки № НОМЕР_2 , ОСОБА_8 покинув квартиру АДРЕСА_2 , та в подальшому розпорядився викраденим офіційним документом – платіжною картою на власний розсуд. 
Крім того, відповідно, до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022, введено на території України, та який неодноразово продовжувався, на момент вчинення злочину, Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4524-IX від 15.07.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 05.11.2025 строком на 90 діб, 04.10.2025, приблизно о 17 годині, більш точного часу не встановлено,  ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , побачив у коридорі на вбудованому меблевому гарнітурі чорну жіночу сумочку застебнуту, в якій лежав гаманець чорного кольору із смужкою чорного кольору та розстібнувши його, побачив грошові кошти номіналом 3 000 гривень та платіжну картку № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 , яка відкрита у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 .
Так, у той же час та в тому ж місці, ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для власника майна, в той час коли потерпіла не могла спостерігати за своїм майном, оскільки відійшла до іншої кімнати, таємно викрав із вищевказаного гаманця грошові кошти в сумі 3 000 гривень та платіжну карту № НОМЕР_2  з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 після чого покинув зазначену квартиру із викраденим майном. 
Продовжуючи свої протиправні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, того ж дня, а саме 04.10.2025 о 17 годині 36 хвилин ОСОБА_9 , знаючи пін-код від платіжної карти № НОМЕР_2  з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 , оскільки він раніше з потерпілою перебував у шлюбі, підійшов до  банківського терміналу з ідентифікатором CAOD9205, за адресою: м. Одеса, вул.Івана Фунтового, 68/1, у відділенні №56 АТ КБ «ПриватБанк» та шляхом введення відповідних даних та пін-коду від платіжної карти здійснив зняття готівкових коштів, на суму 20 000 гривень із вищезазначеного рахунку потерпілої.
Своїми умисними діями, ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно, а саме грошові кошти у розмірі 3 000 гривень та грошові кошти з платіжної картки № НОМЕР_2  з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , у розмірі 20 000 гривень, тобто викрав кошти потерпілої у загальній сумі 23000 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  провину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушеннях визнав повністю за всіма епізодами, щиро розкаялася у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінальних правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила про повне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, просила його суворо не карати. Окрім того, у зв`язку із повним відшкодуванням завданої шкоди, просила цивільний позов залишити без розгляду. 
За вище вказаними обставинами, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, які зрозумілі всім учасникам процесу, та за їх заяв про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_4  доведена повністю, а його дії кваліфіковані правильно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4  за всіма епізодами, суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, за кваліфікуючими ознаками – викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками – таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена в умовах воєнного стану.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого який є особою у віці 36 років, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, неофіційно працює будівельником в фірмі ОДСК, має неповнолітнього сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілій завдану шкоду, раніше не судимий. 
З врахуванням роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, якій обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4  – відсутні.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених правопорушень, особи обвинуваченого, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4  покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України, та позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ст.70 КК України.
Крім того, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставини що обтяжує злочин та наявність обставини яка пом`якшує, наявність міцних соціальних зв`язків, відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.10.2025 року – скасувати.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 : грошові кошти номіналом 1000 /одна тисяча/ гривень у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП087255, ГР5243070, який поміщено до сейф пакету №RІС2011926, які перебувають на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_5 – вважати повернутим законному власнику. 
У зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 та завданої матеріальної шкоди, та враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне цивільний позов потерпілої про відшкодування завданої матеріальної шкоду – залишити без розгляду. 
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначити покарання:
- за ч.1 ст.357 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік;
- за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років;
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, по сукупності правопорушень остаточно призначити покарання  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.
На підставі ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання;
Строк випробування  ОСОБА_4 , а саме випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 березня 2026 року.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.10.2025 року – скасувати.
Речові докази по справі відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти номіналом 1000 /одна тисяча/ гривень у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП087255, ГР5243070, який поміщено до сейф пакету №RІС2011926, які перебувають на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_5 – вважати повернутим законному власнику.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування з обвинуваченого  ОСОБА_4  завданої матеріальної шкоди – залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту ухвалення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1