ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/14495/21     Головуючий суддя І інстанції Губська Я. В.
Провадження № 22-ц/818/502/26    Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про звільнення майна з-під арешту (виключення майна з опису)

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року  м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В., 
за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2025 року, по цивільній справі № 953/14495/21, за позовною заявою ТОВ «Кей – Колект» до ОСОБА_1 , треті особи–Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,
в с т а н о в и в :
У липні 2021 року позивач ТОВ «Кей – Колект» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності та звільнення майна з –під арешту.
Позовна заява мотивована тим, що 05.09.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11035730000, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в іноземній валюті у сумі 40000,00 доларів США з відсотковою ставкою 11,3% річних.
В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором був укладений Договір Іпотеки від 05.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстровано в реєстрі за №7675, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим № 6310136600:07:035:0001.
12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим №5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» стало відомо про те, що на вищезазначеній земельній ділянці, яка є предметом іпотеки за Договором Іпотеки - наразі побудований житловий будинок, відповідно до інформаційної довідки №266493610 від 19.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1.7. Договору іпотеки від 05.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстровано в реєстрі за №7675: «Іпотека розповсюджується на всі приналежності Предмету іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання цього Договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем в період дії цього Договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки – Предметом іпотеки, - і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.». Тому з покликанням на ст. 5, ч. 6 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» було вказано, що збудований на земельній ділянці житловий будинок, який є його приналежністю, вважається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору щодо цієї земельної ділянки.
Зазначено, що зобов`язання за Кредитним Договором№ 11035730000 ОСОБА_2 не виконані, але отримати задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором за рахунок предмету іпотеки позивач не взмозі, оскільки на земельну ділянку та будинок накладений арешт.
Так, Позивачу з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладені арешти (копія інформаційної довідки додається):
1) Реєстраційний номер обтяження: 9666714, Підстава обтяження: Ухвала , по справі №22-ц-4434/2009, 01.09.2009, Апеляційний суду Харківської області, об`єкт обтяження: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим № 6310136600:07:035:0001;
2) Реєстраційний номер обтяження: 9666752, Підстава обтяження: Ухвала , по справі №22-ц-4434/2009, 01.09.2009, Апеляційний суду Харківської області, об`єкт обтяження: житловий будинок літ. "А-2", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
3) Реєстраційний номер обтяження: 10031746, Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12, 13.07.2010, Дзержинський ВДВС ХМУЮ, об`єкт обтяження: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим № 6310136600:07:035:0001;
4) Реєстраційний номер обтяження: 10031771, Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12,13.07.2010, Дзержинський ВДВС ХМУЮ, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 .
Вказує, що вказані обтяження – арешт, порушують права позивача на позасудове звернення стягнення на іпотечне майно - одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Боржник належним чином не виконував взяте на себе зобов`язання, а саме, обов`язок сплачувати грошові кошти, відповідно до умов Кредитного договору.
Посилаючись на вказані обставини, ч. 1 ст. 59, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 36 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Кей-Колект» просило суд звільнити з-під арешту земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим №6310136600:035:0001 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: реєстровий номер обтяження 9666714, підстава обтяження: ухвала по справі №22-ц-4434/2009,01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 9666752, підстава обтяження: ухвала по справі №22-ц-4434/2009,01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 10031746, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12, 13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ; реєстровий номер обтяження 10031771, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12, 13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 травня 2025 року позов задоволено.
Звільнено з-під арешту земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим №6310136600:035:0001 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: реєстровий номер обтяження 9666714, підстава обтяження: ухвала по справі №22-ц-4434/2009,01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 9666752, підстава обтяження: ухвала по справі № 22-ц-4434/2009, 01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 10031746, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, № 421/12, 13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ; реєстровий номер обтяження 10031771, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, № 421/12,13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вказано, що рішення суду не відповідає нормам матеріального права та правовим висновкам ОП КЦС ВС у постанові від 05.05.2025 у справі № 466/2651/23, ВП ВС у постанові від 08.06.2021 по справі № 346/1305/19, які передбачають, що накладення арешту на заставне майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги в майбутньому й не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку», згідно з якими іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержави задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. З огляду на це апелянт вважає, що накладення судом арешту на предмет іпотеки в якості забезпечення позову не порушують права іпотекодержателя, внаслідок цього відповідно до правових висновків ОП КГС у постанові від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 – у задоволенні позову слід відмовити.
Зазначено, що позивач, який не був учасником розгляду цивільної справи, в межах якої був застосований такий захід забезпечення позову, як арешт, за змістом ч. 1 ст. 158 ЦПК України, яка передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власності ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, - не може вимагати його скасування. 
Також вказано, що позивачем не було надано доказів, що у нього є право іпотеки на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки згідно абз. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону, тому у позивача відсутні порушені права та інтереси щодо арешту, накладеному на будинок за вказаною адресою.
У судовому засіданні відповідач також звернув увагу, що належним відповідачем у даному випадку також мала бути ОСОБА_2 , яка є стороною у цивільній справі, в якій було накладено арешт на майно.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта-відповідача ОСОБА_1 та представника позивача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду не повністю відповідає.
Рішення суду мотивовано тим, що наявність запису про обтяження нерухомого майна, неможливість скасування даного обтяження в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 05.09.2006р. був укладений договір про надання споживчого кредиту №11035730000, за умовами якого, ОСОБА_2 було надано кредит в іноземній валюті у сумі 40000,00 доларів США з відсотковою ставкою 11,3% річних.
В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений договір іпотеки від 05.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., за реєстровим №7675, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим № 6310136600:07:035:0001.
12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені договір факторингу №1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., 12.12.2011 року за реєстровим №5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
Згідно інформаційної довідки №266493610 від 19.07.2021 року на вказану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано обтяження, а саме: реєстровий номер обтяження 9666714, підстава обтяження: ухвала по справі №22-ц-4434/2009,01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 9666752, підстава обтяження: ухвала по справі №22-ц-4434/2009, 01.09.2009, Апеляційний суд Харківської області; реєстровий номер обтяження 10031746, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12, 13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ; реєстровий номер обтяження 10031771, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, №421/12,13.07.2010 Дзержинський ВДВС ХМУЮ (а.с.8-9).
Відповідно до п. 1.7. Договору іпотеки від 05.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстровано в реєстрі за №7675: «Іпотека розповсюджується на всі приналежності Предмету іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання цього Договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем в період дії цього Договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки – Предметом іпотеки, - і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.» (а.с.13-14).
Щодо поширення іпотеки на житловий будинок.
Встановивши вказані обставини суд першої інстанції всупереч ст. 89 ЦПК України не звернув уваги, що на вищевказаний житловий будинок, який був збудований після укладення договору іпотеки, іпотека не поширюється.
Так, згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. 
Якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов`язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. При цьому умови п. 1.7 Договору іпотеки від 05.09.2006 № 7675 не передбачають без внесення до нього змін на будівлю (споруду), яка була відсутня на день укладення цього договору іпотеки, оскільки в ньому йдеться лише про поліпшення, реконструкцію, зміни, доробки тощо, що можливо лише щодо тих будівель (споруд), які вже існували на день укладення договору іпотеки.
Такі висновки узгоджуються із загальними нормами матеріального права про те, що земельна ділянка успадковує долю нерухомості, яка на ній розташована, а не навпаки.
Так, згідно з положеннями статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України щодо принципу нерозривного слідування земельної ділянки за будинком, зведеним на ній, при переході права власності від одної особи до іншої.
Відповідно до положень частини другої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику, а не навпаки.
Отже, оскільки в іпотеку була передана лише земельна ділянки, на якій не було будівель (споруд), - на спірний житловий будинок, який розташований на земельній ділянці - іпотека не поширюється.
Щодо доводів скарги про те, що наявність арешту на предмет іпотеки у даному випадку не порушує прав позивача – іпотекодержателя.
Наявність арешту на заставлене майно у даному випадку не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України "Про іпотеку" (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 листопада 2020 року у справі № 761/31581/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18). Наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 березня 2021 року у справі № 2-6875/10, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 686/1953/13-ц).
Якщо право іпотекодержателя на майно виникло до постановлення ухвали про забезпечення позову, а іпотекодержатель не є учасником справи, його права та інтереси захищаються правилом пріоритетності іпотеки, що виключає необхідність оскарження ним ухвали про забезпечення позову.
У випадку забезпечення позову у справі, у якій іпотекодержатель не є учасником справи та в якій забезпечується позов щодо майна, переданого в іпотеку, а право іпотекодержателя ця особа набула до забезпечення позову, права та інтереси іпотекодержателя захищені правилами пріоритетності іпотеки, потреби в оскарженні будь-якого забезпечення позову, з огляду на порушення прав іпотекодержателя, немає.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, забезпечуючи єдність судової практики, у постанові від 5 травня 2025 року у справі № 466/2651/23.
Так, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:
Відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті (наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом), не застосовується у разі:
державної реєстрації права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку", за умови що інші обтяження (крім заборони відчуження, накладеної відповідно до Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України") на передане в іпотеку майно зареєстровано після державної реєстрації іпотеки.
Наведені з цього приводу доводи скарги про недоведеність порушення права іпотекодержателя, яке має найвищий пріоритет перед арештом предмету іпотеки - знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Водночас, за змістом розглянутої судом позовної заяви між сторонами немає спору про право власності на майно, на яке накладено арешт.
Щодо неналежного складу відповідачів. 
Позивач в якості підстав позову покликався на те, що у даному випадку слід скасувати арешт, який був накладений при розгляді іншої цивільної справи, в якій розглядався спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу, його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі, належному відповідачеві.
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).
У даному випадку арешт був накладений в межах розгляду справи за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак ОСОБА_2 не була залучена позивачем в якості співвідповідача за позовними вимогами про скасування арешту.
За відсутності належного складу учасників справи суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи в межах заявленого позову, а тому обмежується лише висновками щодо невідповідності рішення суду вказаним нормам права.
За таких обставин рішення суду відповідно до п.п. 1,2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню повністю та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2025 року - скасувати.
Позов ТОВ «Кей –Колект» до ОСОБА_1 , треті особи–Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту - залишити без задоволення. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2026 року.

Головуючий В.Б. Яцина 

Судді колегії Ю.М. Мальований 

О.В. Маміна