Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 284/69/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року селище Народичі 
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді Піщуліної І.С.,
з секретарем Ярошенко В.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 8480 гривень, з яких: 400 гривень – заборгованість по тілу кредиту, 4480 гривень – заборгованість за процентами.
Свої вимоги мотивує тим, що 02 січня 2023 року між сторонами було укладено кредитний договір, який був підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач обов`язок щодо погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у вищезазначеній сумі. 
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року було відкрито провадження у цій цивільній справи та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10 березня 2026 року відповідач ОСОБА_1 у системі «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у частині позову про стягнення процентів за користування кредитом, мотивуючи тим, стягнення процентів за користування кредитом з нього є незаконним, оскільки він проходить службу в Збройних Силах України. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач не має права нараховувати відсотки, а у разі нарахування - зобов`язаний їх списати. До відзиву додав копії довідки ВЧ НОМЕР_1 №165 від 01 травня 2025 року та військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 21 червня 2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 8480 гривень, з яких: 400 гривень – заборгованість по тілу кредиту, 4480 гривень – заборгованість за процентами.
Свої вимоги мотивує тим, що 02 січня 2023 року між сторонами було укладено кредитний договір, який був підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач обов`язок щодо погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у вищезазначеній сумі. 
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року було відкрито провадження у цій цивільній справи та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10 березня 2026 року відповідач ОСОБА_1 у системі «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у частині позову про стягнення процентів за користування кредитом, мотивуючи тим, стягнення процентів за користування кредитом з нього є незаконним, оскільки він проходить службу в Збройних Силах України. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач не має права нараховувати відсотки, а у разі нарахування - зобов`язаний їх списати. До відзиву додав копії довідки ВЧ НОМЕР_1 №165 від 01 травня 2025 року та військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 21 червня 2024 року. 
Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі, відповідач у відзиві на позовну заяву повідомив, що перебуває у зоні бойових дій, обмежений у використанні гаджетів та мережі Інтернет, заяв про відкладення судового засідання чи про зупинення провадження у справі не подавав. 
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №02.01.2023-100000421 (далі - Договір), згідно з яким останньому надано кредит у сумі 4000 гривень на 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту – 12 лютого 2023 року, з фіксованими незмінними процентними ставками: «Економ» у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», та «Стандарт» у розмірі 3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». 
Пунктом 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (Оферта) передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Відповідно до пункту 4.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта) кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання коштів: перерахування на банківський рахунок споживача. У той час, як у Заявці обумовлено реквізити електронного платіжного засобу позичальника для перерахування коштів: 5168-75ХХ-ХХХХ-6426.
Пунктом 4.3. Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта) передбачено, що днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.
Згідно з пунктом 10.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта) договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем в інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації в інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року)
Відповідно до пункту 11.3. Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий в користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні даного договору, вчинені будь-яких операцій за ним.
Згідно з пунктом 11.4. Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником.
Під час укладення кредитного договору відповідч пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankIDНаціонального банку України, що підтверджується інформацією про ідентифікацію (а.с.37).
Зазначені обставини підтверджується копіями Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (Оферта), Заявки кредитного договору №02.01.2023-100000421 (кредитної лінії), Підтвердження кредитного договору №02.01.2023-100000421, Додатку до анкети позичальника, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором №02.01.2023-100000421, які оформлені 02 січня 2023 року та складають електронний кредитний договір, а також були підписані відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора А322, відправленого на його номер телефону НОМЕР_3 (а.с.9-14, 21-22).
02 січня 2023 року о 10 годині 39 хвилин позивач перерахував відповідачу на вказаний ним у заявці картковий рахунок № НОМЕР_4 кошти за договором №02.01.2023-100000421 у сумі 4000 гривень в системі LiqPay, ID операції НОМЕР_5 , що підтверджується копією квитанції (а.с.23).
З розрахунку позивача (а.с.24-36) вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №02.01.2023-100000421становить 8480 гривень, з яких: 4000 гривень – основний борг, 4480 гривень – заборгованість за відсотками. Проценти по кредиту нараховані за період з 02 січня 2023 року по 12 лютого 2023 року.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ураховуючи викладене, суд вважає, що між сторонами справи було укладено кредитний договір в електронній формі, за яким позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором та процентів за користування ним, й має сплатити позивачу відповідні грошові кошти.
Оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд зважає на таке.
Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 №165 від 01 травня 2025 року та військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній перебуває на військовій службі за контрактом з 24 вересня 2024 року.
З огляду на зазначене, й враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти 02 січня 2023 року, проценти за користування кредитом нараховувались протягом періоду з 02 січня 2023 року по 12 лютого 2023 року, тобто до початку проходження відповідачем військової служби у Збройних силах України, суд вважає, що його доводи про незаконність нарахування процентів за користування кредитом, як військовослужбовцю, який перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, є безпідставними.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 2662 гривні 40 копійок, в порядку статті 141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями статтями 3, 10, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.01.2023-100000421 від 02 січня 2023 року у сумі 8480 гривень, у тому числі: 4000 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 4480 гривень – заборгованість за процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул.Саксаганського, 133-А, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37356833.
Представник позивача: Мохир Ярослав Вікторович, місце перебування: вул.Саксаганського, 133-А, м. Київ, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Повне рішення суду складено 11 березня 2026 року. 
Суддя:	  	Ірина ПІЩУЛІНА