ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.01.2026	Справа № 910/13822/24 (910/9588/25)	
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг" 
до  ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 
про визнання недійсним договору поруки
в межах справи № 910/13822/24

Суддя Івченко А.М.
Представники: відповідно до протоколу 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді в Господарському суді міста Києва перебуває справа за заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг" (код ЄДРПОУ 36086428) про банкрутство. 
01.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки в межах справи № 910/13822/24.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 01.10.25; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу надати відповідь на відзиви з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ; запропоновано третій особі надати пояснення; клопотання про витребування доказів задоволено; витребувано у ОСОБА_1 (Адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) оригінали нотаріально посвідчених: - Договору поруки укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 3280 від 26.11.2019; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 260 від 20.02.2020; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 636 від 26.05.2020; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1504 від 26.08.2020; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1969 від 26.11.2020; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 97 від 26.01.2021; - Договору про внесення змін до Договору поруки між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консталтинг", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1649 від 31.08.2021.
25.09.2025 від відповідача надійшли документи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг" до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки в межах справи № 910/13822/24; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 26.11.25. 
25.11.2025 від відповідача надійшов відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 відкладено розгляд справи на 21.01.26.
20.01.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив.
В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті та виступив із промовою у судових дебатах.
Судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що ліквідатору банкрута стало відомо із заяви відповідача з грошовими вимогами до боржника, що 26.11.2019 укладено Договір позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі також Позичальник), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 3279 (надалі також Договір позики, Основний договір).
Відповідно до положень пункту 1 Договору позики: «Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 1 208 213 (один мільйон двісті вісім тисяч двісті тринадцять) грн. 00 коп., що на день укладання цього договору за курсом Національного банку України еквівалентно 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму грошових коштів, що на день розрахунку буде еквівалентна за курсом Національного банку України 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, на умовах визначених цим договором.».
Пунктом 3 Договору позики визначено, що «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого лютого дві тисячі двадцятого року.».
Надалі в Договір позики вносилися зміни шляхом викладання пунктів 1 та 3 в нових редакціях, а саме:
- 20.02.2020 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що Посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 259, відповідно до пункту 1 якого, пункт 3 Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого травня дві тисячі двадцятого року.»;
26.05.2020 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 635, відповідно до пункту 1 якого, пункт 3 Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого серпня дві тисячі двадцятого року.»;
- 26.08.2020 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1503, відповідно до пункту 1 якого, пункт З Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого листопада дві тисячі двадцятого року.»;
- 26.11.2020 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1968, відповідно до пункту 1 якого, пункт 3 Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого лютого дві тисячі двадцять першого року.»;
- 26.01.2021 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 96, відповідно до пункту 1 якого, пункт 1 Договору позики викладено в редакції «Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 2 112 360 (два мільйони сто дванадцять тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп., що на день укладання цього договору за курсом Національного банку України еквівалентно 75000 (сімдесят п`ять тисяч) доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму грошових коштів, що на день розрахунку буде еквівалентна за курсом Національного банку України 75000 (сімдесят п`ять тисяч) доларів США, на умовах визначених цим договором.» та пункт 3 Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого липня дві тисячі двадцять першого року.»; 
- 31.08.2021 між Позикодавцем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1648, відповідно до пункту 1 якого, пункт 1 Договору позики викладено в редакції «Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 2 686 010 (два мільйони шістсот вісімдесят шість тисяч десять) грн. 00 коп., що на день укладання цього договору за курсом Національного банку України еквівалентно 100000 (сто тисяч) доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму грошових коштів, що на день розрахунку буде еквівалентна за курсом Національного банку України 100000 (сто тисяч) доларів США, на умовах визначених цим договором.» та пункт 3 Договору позики викладено в редакції «Повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до двадцять шостого лютого дві тисячі двадцять другого року.».
Також 26.11.2019 укладено Договір поруки між Позикодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консталтинг» (надалі також Поручитель), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 3280 (надалі також Договір поруки).
Пунктом 1 Договору поруки визначено, що в даному Договорі термін Основний договір вживається в наступному значенні: «Договір позики, укладений між Позикодавцем та Боржником 26 листопада 2019 року та посвідчений О.І. Вепрейчук, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3279, з усіма змінами та доповненнями до нього, (лімітна сума, відповідно до як буде сформована загальна сума основних зобов`язань Боржника за вищевказаним договором становить 1 208 213 грн. 00 коп., термін виконання - 26 Лютого 2020 року)».
У пункті 2.1. Договору поруки сторонами погоджено, що відповідно до умов цього договору, Поручитель поручається за виконання Позичальником зобов`язань перед Позикодавцем за Договором позики в повному обсязі. У разі порушення Позичальником зобов`язань за Договором, Поручитель нестиме солідарну відповідальність з Позичальником за таке порушення в межах всього належного йому (Поручителю) майна.
Надалі в Договір поруки вносилися зміни шляхом викладання пункту 1 в нових редакціях, а саме:
- 20.02.2020 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 260, відповідно до пункту 1 якого термін виконання Основного договору - 26 травня 2020 року;
- 26.05.2020 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 636, відповідно до пункту 1 якого термін виконання Основного договору - 26 серпня 2020 року;
- 26.08.2020 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1504, відповідно до пункту 1 якого термін виконання Основного договору - 26 листопада 2020 року;
- 26.11.2020 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1969, відповідно до пункту 1 якого термін виконання Основного договору - 26 лютого 2021 року;
- 26.01.2021 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 97, відповідно до пункту 1 якого поняття Основного договору в пункт 1 Договору поруки викладено в наступній редакції: «Договір позики, укладений між Позикодавцем та Боржником 26 листопада 2019 року та посвідчений О.І. Вепрейчук, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3279, з усіма змінами та доповненнями до нього, (лімітна сума, відповідно до якої буде сформована загальна сума основних зобов`язань Боржника за вищевказаним договором становить 2 112 360 грн. 00 коп., термін виконання - 26 липня 2021 року)»;
- 31.08.2021 між Позикодавцем та Поручителем укладено Договір про внесення змін до Договору поруки, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук за № 1649, відповідно до пункту 1 якого поняття Основного договору в пункт 1 Договору поруки викладено в наступній редакції: «Договір позики, укладений між Позикодавцем та Боржником 26 листопада 2019 року та посвідчений О.І. Вепрейчук, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3279, з усіма змінами та доповненнями до нього, (лімітна сума, відповідно до якої буде сформована загальна сума основних зобов`язань Боржника за вищевказаним договором становить 2 686 010 грн. 00 коп., термін виконання - 26 лютого 2022 року)».
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18.05.2023 по справі № 757/25208/22-ц стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» на користь ОСОБА_1 3 839 703,00 грн. - заборгованості за Договором позики, 1 083 532, 63 грн. - пені, 12 405,00 грн - судового збору.
12.09.2023 приватним виконавцем Кудрановським Юрієм Володимировичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 72765410, на підставі виконавчого листа № 757/25208/22 від 06.09.2023.
Арбітражний керуючий Комлик Ілля Сергійович зазначає, що даний договір є недійсним, у зв`язку з його фраудаторністю.
Договір поруки оспорюється через наявність у цього Договору поруки ознак фраудаторного правочину, оскільки він вчинений на шкоду Позикодавцю, приховуючи справжній намір учасників правочину та не маючи очевидної економічної мети.
Наявність у оспорюваного Договору поруки ознак фраудаторного правочину є підставою для визнання його недійсним у порядку загальних вимог цивільного законодавства (пункту 6 частини першої статті 3, частин третьої та шостої статті 13, статей 203, 215 ЦК України).
Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України, відповідно до частин першої, третьої якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (висновок у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що правочини, які вчиняються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути неправомірною та недобросовісною. Отже, правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Відтак правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними і зводяться до зловживання правом (висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №904/7905/16 (пункт 153); постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20 (п.10.34); постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №910/8992/19(910/20867/17), від 16.11.2022 у справі №44/380-6 (910/16410/20), від 05.04.2023 у справі № 906/43/22 (906/459/22)).
Крім цього, використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди кредиторам, ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами є очевидним використанням приватно правового інструментарію всупереч його призначенню ("вживанням права на зло"). За цих умов недійсність договору як приватно-правова категорія є інструментом, який покликаний не допускати або присідати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.
Добросовісність та розумність як принципи цивільного обороту (стаття 3 ЦК України) мають лежати в основі дій/бездіяльності всіх учасників обороту. Діяльність у підприємницькій сфері за загальним правилом має бут спрямована на отримання правомірного прибутку учасниками господарських відносин. Усі учасники господарських відносин повинні ухилятися від здійснення дій, що очевидно спрямовані на іншу мету, зокрема, виведення активів вже неплатоспроможного учасника господарського обороту. Таке виведення активів може здійснюватися шляхом безпосереднього очевидно нееквівалентного продажу/обміну майна особи, при якому здійснюється несправедливе зменшення майна особи як основи господарювання, так і шляхом набуття обов`язків шляхом укладення договору поруки за боргами третіх осіб, які є формально самостійними учасниками господарського обороту.
Вступаючи у договірні відносини щодо поруки по боргах третіх осіб, сторони такого договору поруки, з урахуванням категорії "підприємницького ризику" та фраудаторності, у розрізі регулювання відносин неплатоспроможності повинні розкрити суду ті реальні мотиви, з яких вони виходили при укладенні спірного правочину, які б підтверджували реальні ринкові наміри сторін цього правочину щодо отримання прибутку при здійсненні звичайної ринкової діяльності.
Таким чином, саме визнання Договору поруки недійсним у зв`язку з його фраудаторністю, керуючись статтями 203, 215 ЦК України, є належним способом захисту права.
Відповідно до первинної редакції оскаржуваного Договору поруки Основним договором є «Договір позики, укладений між Позикодавцем та Боржником 26 листопада 2019 року та посвідчений О.І. Вепрейчук, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3279, з усіма змінами : доповненнями до нього, (лімітна сума, відповідно до якої буде сформована загальна сума основних зобов`язань Боржника за вищевказаним договором становить 1 208 213 грн. 00 коп., термін виконання - 26 лютого 2020 року)».
Після укладання додатково 6 Договорів про внесення до Договору поруки протягом приблизно двох років, редакція визначення Основного договору поруки у пункті 1 має наступний вигляд: ««Договір позики, укладений між Позикодавцем та Боржником 26 листопада 2019 року та посвідчений О.І. Вепрейчук, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3279, з усіма змінами та доповненнями до нього, (лімітна сума, відповідно до якої буде сформована загальна сума основних зобов`язань Боржника за вищевказаним договором становить 1 686 010 грн. 00 коп., термін виконання - 26 лютого 2022 року)».
Таким чином, протягом двох років безоплатно укладалися договори Поручителем, якими продовжувався термін виконання договірних зобов`язань, збільшилася загальна сума договірних зобов`язань, ігноруючи той факт, що жодного разу Позичальник не повернув суму, навіть частково.
Також позивач вказує на те, що позовна заява щодо стягнення заборгованості за Договорои позики була подана виключно до Поручителя, що, хоча й відповідає пункту 2.1. Договору поруки, однак, є непослідовним.
З 2019 по 2021 рік Позикодавець збільшував суму зобов`язань і термін його виконання Позичальнику.
У процесі підписання 6 договорів, якими збільшувалася сума зобов`язань і термін виконання, Позичальник жодного разу не виконав, навіть частково, свої договірні зобов`язання. Стягнення суми зобов`язання проводиться навіть не солідарно з Поручителя і Позичальника, а виключно з Поручителя.
13.12.2021, за декілька місяців до настання моменту виконання своїх договірних зобов`язань, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінилась частка в статутному капіталі засновника Поручителя з 10 000 000 грн на 2 757 287 грн, що майже тотожна сумі позики за Основним договором.
Наступне підтверджує відсутність наявності фінансової спроможності Поручителя на прийняття фінансового зобов`язання у розмірі 2 686 010 грн 00 коп та можливості його виконання як на дату укладання Договору поруки, так і у майбутньому.
Окрім цього, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві у листі № 97609/6/26-15-12-01-07 від 25.12.2024 повідомило на запит арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича, зокрема, що фінансова звітність Поручителя за 2021-2023 роки відсутня.
Таким чином, запитувати фінансову звітність Поручителя за роки, що передують 2021 року є недоцільним.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.24 по справі № 320/27207/23 стягнуто з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консалтинг" податковий борг у розмірі 57902 грн. 26 коп.
У той же час, за даними opendataBot щодо фінансових показників Поручителя за 2020 рік, чистий прибуток Поручителя був -11 360 800 грн, тобто від`ємний, що означає, що станом на момент взяття на себе зобов`язань за Основним договором, загальні витрати Поручителя перевищили загальні доходи.
Отже, не вбачається існування ознак можливості реального виконання зобов`язання і у зв`язку з наявністю значних грошових зобов`язань Поручителя перед іншими контрагентами на момент укладання оскаржуваного договору, що підтверджується таким.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 по справі 910/13822/2 визнано вимоги кредитора фізичної особи ОСОБА_3 до Поручителя на загальну суму 106 818 698, 82 грн, які виникли з огляду на нижченаведене.
12.11.2009 між "Велпорт Інтераціональ Лімітед", компанією, що була заснована та існує відповідно до законодавства ОСОБА_4 (надалі також Компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ", укладено Договір позики від 12.11.2009 (далі також Договір від 12.11.2009).
Відповідні до п. 2.1. Договору від 12.11.2009 Компанія зобов`язується надати Поручителю позику в доларах США, основна сума якої не перевищує 1 300 000,00 доларів США. Поручитель зобов`язується прийняти позику і повернути Компанії всю отриману основну суми позики, а також усі нараховані по ній відсотки протягом терміну, встановленого цим документом.
Згідно із п. 3.1. Договору від 12.11.2009 основна сума позики, вказана в п. 1.1. Договору від 12.11.2009, буде надана єдиною виплатою в сумі 1 300 000,00 доларі США.
Відповідно до п. 4.1. Договору від 12.11.2009 позика надається на період від моменту реєстрації Договору від 12.11.2009 до 10 травня 2010 року.
Згідно із п. 5.1. Договору від 12.11.2009 сума, надана відповідно до пункту 3 має бути повернена Поручителем протягом періоду до 10 травня 2010 року.
Пунктом 5.2. Договору від 12.11.2009 передбачено, що Поручитель зобов`язується виплачувати відсотки на отриману основну суму позики, починаючи з дати надання основної суми позики або будь-якої її частини і до повного погашення позики. Відсотки на всю непогашену суму позики нараховуються щодня і розраховуються Компанією виходячи з річної ставки 9,8 %. Відсотки нараховуються на отриману суму позики і повинні виплачуватися Поручителем разом з поверненням повної суми позики.
Відсотки обчислюються в Долларах США, виходячи з тривалості року в 365 календарних днів і з числа фактично минулих днів.
На виконання умов Договору від 12.11.2009 Компанія надала Поручителю позику в повному обсязі - 1 300 000,00 доларів США.
В подальшому, додатковою угодою № 1 від 08.04.2010 до Договору від 12.11.2009, додатковою угодою № 2 від 01.11.2010 до Договору від 12.11.2009, додатковою угодою № 3 від 01.11.2011 до Договору від 12.11.2009 було у загальному продовжено термін виконання зобов`язання до 09.11.2016.
21.11.2012 між Компанією, "ГЕОКРАФТ ЛІМІТИД" (далі також Компанія 2, Цедент) та Поручителем укладено Додаток № 4 до Договору від 12.11.2009.
Відповідно до п.п. 2, 3 Додатку 4 Договору Сторони погодили замінити Компанію на Компанію 2 в Договорі від 12.11.2009 та внести відповідні зміни до Договору від 12.11.2009 у зв`язку з такою заміною.
Додатковою угодою № 5 від 01.04.2016 до Договору від 12.11.2009 внесено зміни та доповнення до Договору позики від 12.11.2009, відповідно до яких термін виконання зобов`язання змінено на 09.11.2021.
В подальшому між Цедентом та Фізичною особою, громадянкою України ОСОБА_3 (Цесіонарій) укладено Договір № 1 відступлення права вимоги (цесії) від 30.09.2024 (далі також Договір цесії).
Відповідно до п. 1 Договору цесії згідно з умовами цього Договору Цедент передає (здійснює відступлення права вимоги), а Цесіонарій приймає в повному обсязі права Цедента, як кредитора за зобов`язаннями, що виникли на підставі Договору від 12.11.2009 року та всіх додаткових угод до цього Договору від 12.11.2009, укладених з Поручителем, а саме право вимоги за зобов`язанням повернення позики та історично нарахованих відсотків за Договором від 12.11.2009 (з усіма Додатками) від Поручителя.
Згідно із п. 2 Договору цесії розмір вимоги, право на яку відступається за цим Договором складає 2 582 725,60 доларів США, а саме зобов`язання щодо повернення основної суми позики в розмірі 1 300 000,00 доларів США та історично нарахованих відсотків в розмірі 1 282 752,60 доларів США.
Відповідно до п. 9 Договору цесії право вимоги, вказані в п. 1 цього Договору, переходять до Цесіонарія з дати підписання цього Договору Сторонами.
Відповідно до п. 20 Договору цесії цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2025, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.
31.08.2024 між Сторонами Договору цесії підписано Акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого Поручителем визнається наявність заборгованості перед ОСОБА_3 в сумі 2 582 725,60 доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 08.11.2024 становить 106 818 689, 82 грн = 2 582 725,60*41,3589 грн.).
ОСОБА_3 було направлена претензія до Позивача від 05.11.2024.
Листом від 07.11.2024 вих. № 4 Поручитель повідомив, що заборгованість в сумі 2 582 725,60 доларів США по Договору від 12.11.2009 року та додаткових угод до нього, укладених між Компанією 2 та Поручителем підтверджує, Акт звірки від 05.11.2024 підписав.
Отже, Поручитель, укладаючи оспорюваний договір, мав грошові зобов`язання з 2009 року, які не виконував і термін виконання яких постійно продовжувався у зв`язку з цим.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 по справі 910/13822/24 визнано вимоги кредитора Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на суму 17 476,60 грн, які виникли як плата у зв`язку зі скидом стічних вод Поручителем без умов на скид стічних вод у період з 01.01.2021 по 31.10.2023 і не були на письмову вимогу кредитора сплачені в досудовому порядку, що також свідчить про фінансову неспроможність Поручителя у зазначений період, який частково співпадає з моментом внесення змін до Основного договору та оскаржуваного договору.
Разом з тим, Єдиний державний реєстр судових рішень містить інформацію про наступні зобов`язання Поручителя, які виникли або не виконувались в момент укладання Договору поруки зі змінами.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/12536/20 від 11.11.2020 стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» та Приватного підприємства «Промінь База» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро Траст» 487996 грн. 02 коп. основного боргу, 4772 грн. 55 коп. курсової різниці, 17143 грн. 31 коп. пені, 97599 грн. 20 коп. штрафу, 3599 грн. 97 коп. трьох процентів річних, 9166 грн., 66 коп. витрат зі сплати судового збору, а також 4780 грн. 83 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/6155/20 від 07.08.2020 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Консалтинг" на користь Фермерського господарства «Продовольча компанія Агродар» грошові кошти: основного боргу - 191 815,00 грн., пені - 7587,71 грн., інфляційних втрат - 1534,52 грн., 3% річних - 1111,87 грн., витрат на професійну правничу допомогу - 8500,00 грн. та судовий збір - 3030,74 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі№ 910/20100/21 від 30.05.2022 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалліс Україна» заборгованість в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 123 745 грн. 36 коп., 3% річних в розмірі 41 269 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 475 грн. 23 коп.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/3992/21 від 19.07.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалліс» 3 % річних у розмірі 19 324 грн 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 334 грн 86 коп.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 рішення залишено без змін.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/3140/21 від 27.04.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Інтер Авто Україна» 4000 грн 01 коп заборгованості та судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/20134/20 від 01.03.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» 221823 грн заборгованості, 31898 грн 78 коп. пені, 8587 грн 93 коп. 3% річних та 12005 грн 01 коп. інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 4114 грн 72 коп.
Рішенням Господарського суду міста Києва по справі 910/19589/20 від 17.02.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілта» 18.872 грн 82 коп. основного боргу, 3.228 грн 54 коп. пені, 627 грн 93 коп. інфляційних втрат, 882 грн 75 коп. - 3% річних, 1.823 грн 44 коп. витрат по сплаті судового збору.
За даними Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження за Поручителем є відкриті виконавчі провадження ВП 70915108 та ВП 69383342, стягувачем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Легалліс Україна», що свідчить про невиконання рішень судів по справам № 910/20100/21 та № 910/3992/21, якими з Поручителя стягнуто більше 1 мільйона гривень у зв`язку з невиконанням зобов`язань, що виникли на підставі договору позики за 2019 рік.
Отже, відповідно до наведених судових рішень, сума невиконаних грошових зобов`язань Поручителя станом на момент взяття на себе зобов`язання за Договором поруки зі змінами та на момент настання терміну його виконання становив більше 2 мільйонів гривень лише за незаявленими вимогами кредиторів, що корелюється із сумою договірних зобов`язань за оспорюваним договором.
Підсумовуючи вищенаведене, за комплексом ознак, можна зробити висновок, що Поручитель взяв на себе зобов`язання з метою настання обставин, внаслідок яких виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стане неможливим, що є завданням збитків іншим кредиторам.
У поданому відзиві відповідач вказує про наявність прибутку у боржника у 2019 році.
Проте, як вже було зазначено, Договір поруки було укладено у кінці 2019 року, термін виконання його спочатку був у лютому 2020 року і усі наступні збільшення сум, шляхом укладення договорів про внесення змін, відбулися у 2020-2022 роках.
Згідно фінансових показників за 2020 рік чистий прибуток склав -11 360 800 грн, а зобов`язань товариство мало у майже тричі більше ніж активів, а саме 97 011 300 грн і 38 664 900 грн.
За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.
Щодо посилання відповідача на пропуск позовної давності, то позовна заява подана в межах строку позовної давності.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року).
Постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
17 березня 2022 року у розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України внесені доповнення пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
04 вересня 2025 набрав чинності Закон №4434, що передбачає виключення з Цивільного кодексу України Пункту 19 «Прикінцеві та перехідні положення».
У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд даного спору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсним Договір поруки укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консталтинг», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.І. Вепрейчук 26.11.2019 за № 3280.
3. Стягнути з ОСОБА_1 (Адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест консалтинг» (Адреса: 01015, м. Київ, вулиця Князів Острозьких, 46/2, квартира 10, код ЄДРПОУ: 36086428) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича (ІПН: НОМЕР_2 , м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 33/34, прим. 13) 4 844,80 грн судового збору.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 10.03.2026.
Суддя А.М. Івченко