Справа № 521/738/26
Номер провадження № 2/521/2933/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А. 
секретаря судового засідання – Шелкопляс В.В.,
розглянувши у загальному позовному провадженні у судовому засіданні по суті в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :
21.01.2026 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд: стягнути на позивача з відповідача заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в сумі 27190,00 грн. та суму сплаченого судового збору.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеса від 30.01.2026 року відкрито справу у спрощеному провадженні з викликом учасників справи та призначено розгляд справи по суті.
19.02.2026 року від представник відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.
20.02.2026 року представник відповідача подала до суду окрему заяву про застосування строків позовної давності, у якій, також, просила суд відмовити у задоволенні позову.
20.02.2026 року від представника відповідача надійшло клопотання, в якому вона просила перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеса від 20.02.2026 року, суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
23.02.2026 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, у яких просив суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеса від 25.02.2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
23.03.2026 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі, у яких просив суд відмовити у задоволенні вимог відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу та задовольнити позовні вимоги позивача. 
24.03.2026 року позивач та відповідачка в судове засідання не з`явились про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно. Відповідачка 24.03.2026 р. подала клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовив на підставі п. 8 розділу 1.3 "Правил організації ефективного цивільного судочинства" затверджених рішенням Ради суддів України № 71 від 26.10.2018 р. та № 14 від 28.02.2020 р.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що відповідачці на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 
Судом встановлено, що відповідачці з 2009 року належало право власності на 1/3 частку квартири, на підставі Свідоцтва про придбання майна, що державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Рубінчик Л.О. 12 листопада 2009 року за реєстровим №1-2989.
З 2014 року - належало 5/12 часток квартири, на підставі свідоцтва, що видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О. 14 серпня 2014 року за реєстровим № 1272.
З листопала 2016 року - належало 1/4 частина квартири, на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2016 року у справі №521/19212/14, та разом складають одиницю 1/1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
Судом встановлено, що 08.08.2019 року відповідачка подарувала, належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , для ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування від 08.08.2019 року.
До суду звернулася з позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про захист прав споживача, за яким просила суд: зобов?язати комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» виключити суми заборгованості ОСОБА_2 за послуги централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попереднього власника квартири, що виникла до 08.08.2019 року у розмірі 27190,00 гривень.
Рішення суду від 18.02.2021 року позов ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про захист прав споживача задволено, зобов?язано комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» виключити суми заборгованості нового власника квартири ОСОБА_2 за послуги централізованого опалення квартири та адресою: АДРЕСА_1 , оскільки заборгованість виникла у попереднього власника квартири, а саме у ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкала відповідачка, за адресою якої існує заборгованість за період з травня 2016 року по липень 2019 року в сумі 27190,00 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов?язання по сплаті наданих послуг та порушення нею прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». 
Отже, суд встановив, що позивач вірно визначив відповідача по справі, оскільки саме ОСОБА_1 була власником квартири у період виникнення заборгованості, тобто з травня 2016 року по липень 2019 року.
За правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).
Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України, споживач зобов?язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. 
Проте, судом встановлено, що свої зобов?язання боржник не здійснював, в наслідок чого виникла заборгованість в сумі 27190,00 грн. за період з травня 2016 року по липень 2019 року.
Представник відповідача подав до суду відзив, у якому просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог.
Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно постанови від 11 березня 2020 р. № 211 Кабінету Міністрів України, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України, установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.
Також, згідно постанови від 11 березня 2020 р. № 211Кабінету Міністрів України, Відповідно до статті 29 Закону України “Про захист населення від інфекційних хвороб” Кабінет Міністрів України, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Проте, згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Суд роз`яснює позивачу, що необхідно рахувати строк позовної даності у три роки від дати введення на території України карантину, що встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тобто від 03.04.2020 року, отже, у позивача є можливість звертатись із позовними вимогами про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за три роки, що передують введення дії карантину, тобто з 03.04.2017 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право звертатись із позовними вимогами про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за період з квітня 2017 року по липень 2019 року, з урахуванням введенням дії п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що за період з квітня 2017 року по липень 2019 року відповідачці було нараховано 6945,59 гривень. Разом із тим. за період з квітня 2017 року по липень 2019 року відповідачка сплатила за послуги за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 6187,90 грн. 
Отже, суд зазначає, що з відповідачки на корить позивача підлягає стягненню різниця між нарахованою сумою заборгованості та уже сплаченими послугами за період з квітня 2017 року по липень 2019 року, яка складає 757,69 грн.
Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання.
Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» свої зобов?язання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення ст.ст. 525, 526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає підприємству значну матеріальну шкоду, суд вважає данні обставини достатніми для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 322, 526, 549, 551 Цивільного кодексу України, ст.. 9, 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позову комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (код ЄДРПОУ: 34674102, адреса місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б) заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в сумі 757,69 грн. (сімсот п`ятдесят сім) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (код ЄДРПОУ: 34674102, адреса місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б) судовий збір у розмірі 84,37 грн. (вісімдесят чотири) гривні 37 копійок.
В іншій частині позову – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.