ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10591/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпорттрейд Україна” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Імпорттрейд Україна” (далі – ТОВ “Імпорттрейд Україна”, позивач”) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі – митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та №UA205140/2025/000128/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі зовнішньоекономічного контракту №0403-25/PG від 04.03.2025, укладеного між ТОВ “Імпорттрейд Україна” та компанією експортером PH GROUP VEHICLES LTD, на митну територію України було ввезено два транспортні засоби, а саме: автомобіль вантажний, б/в, марки MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, 2020 року випуску, VIN - НОМЕР_1 ; автомобіль вантажний, б/в, марки MERCEDES-BENZ, модель - SPRINTER, 2020 року випуску, VIN - НОМЕР_2 .
Для митного оформлення придбаних транспортних засобів декларантом позивача до Волинської митниці подано митні декларації №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 та №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 (далі - МД) та всі документи на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. У МД митна вартість товару визначена за основним - першим мето дом, а саме на основі ціни товару.
Проте, Волинська митниця винесла оскаржувані рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та №UA205140/2025/000128/2 про коригування митної вартості товарів та митну вартість визначила за резервним методом.
Позивач не погоджується з такими рішеннями та вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.
На думку позивача, митний орган не підтвердив належними доказами та доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірних рішеннях про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Також рішення відповідача не містять докладної інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Позивач вважає, що надані ним документи в частині підтвердження заявленої митної вартості не містять розбіжностей чи ознак підробки, а вимога про надання додаткових документів є безпідставною й митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.47). 
У відзиві на позовну заяву (а.с.50-61) відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити з підстав правомірності оскаржуваних рішень. Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 та №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав усіх документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.
Окрім того, відповідач у відзиві на позов клопоче про зменшення витрат на правову допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.
Відповідачем подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.99).
Ухвалою суду від 09.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.128).
Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС України) до суду не надходило.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.
Судом встановлено, що 04.03.2025 між ТОВ “Імпорттрейд Україна” (покупець) та компанією експортером PH GROUP VEHICLES LTD (продавець, Великобританія) укладено контракт №0403-25/PG, відповідно до умов якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти у власність товар та оплатити його на умовах даного договору та на умовах: CPT – Луцьк, DAP – Луцьк, Рівне, Ковель згідно з інвойсом на кожну поставку. Країнами відправлення товару за цим договором є Великобританія, країни Європейського Союзу. Обсяг поставок товару, вид, назва, кількість та ціна товару за цим контрактом визначається згідно з інвойсами на кожну поставку (п. 1.1., 1.2. контракту).
Відповідно до п. 1.4. контракту строк поставки кожної партії товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар. 
Відповідно до пунктів 2.2., 2.3., 2.4. контракту загальна сума контракту складається із сум усіх інвойсів. Ціна товару визначається на умовах CPT – Луцьк, DAP – Луцьк, Рівне, Ковель, згідно з міжнародними правилами Інкотермс-2020 та вказується по кожному виду товару в інвойсах. Ціна встановлюється в Фунтах стерлінгах або Євро. Ціна товару включає вартість доставки та розвантаження товару. 
Пункт 3.2 контракту містить положення, якими визначено вичерпний перелік умов оплати за товар, зокрема, за погодженням сторін можливі такі види оплати: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця; оплата товару на виплати (післяплата). 
За загальним правилом оплата товару здійснюється покупцем не раніше закінчення дії строку цього контракту виключно після отримання письмової вимоги про оплату від продавця (пункт 3.3 контракту) (а.с.31-33). 
Між сторонами було укладено Додаткову угоду від 05.03.2025 до контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 згідно з якою: внесено зміни до п. 1.4. розділу 1 контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 та викладено в наступній редакції «строк поставки кожної партії товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар, в разі застосування способу оплати – передоплата»; доповнено розділ 2 контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 пунктом 2.6. «вантажовідправником товару може бути третя особа (сторона), яка здійснює експортні процедури та має право від імені та в інтересах продавця виставляти рахунки-фактури (інвойс)» (а.с.35).
На виконання умов договору компанія SLAVIK LIMITED (третя особа (сторона)), виставила позивачу рахунки-фактури (інвойси):
- від 30.01.2025 №019 згідно з яким вартість товару – “автомобіль вантажний, марки MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, 2020 року випуску, VIN – НОМЕР_1 ” становить 6000 GBP;
- від 30.01.2025 №029 згідно з яким вартість товару – “автомобіль вантажний, марки MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, 2020 року випуску, VIN – НОМЕР_2 ” становить 6000 GBP (а.с.19,26). 
З метою здійснення митного оформлення придбаного товару ТОВ “Імпорттрейд Україна” через уповноваженого декларанта ТзОВ “С7” на митний пост Волинської митниці подано: 
1) МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 на товар: “Автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1шт.: марка - MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, дата першої реєстрації – 31.07.2020, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_1 , тип палива – дизель, робочий об`єм двигуна – 2143 см3, потужність двигуна – 105 кВт, колісна формула - 4х2, тип кузова - вантажний ізотермічний фургон, додатково обладнаний холодильною установкою (рефрижератор), загальна кількість місць, включаючи місце водія – 3, маса в разі максимального завантаження - 3500 кг, вантжопідйомність – 1180 кг, категорія ТЗ за документами виробника - N1, не виготовлений на базі легкового автомобіля. Виробник: Daimler, DE. Торгівельна марка: MERCEDES-BENZ”. 
Митна вартість товару була визначена на рівні 6000 GBP (еквівалентно 322848,60 грн), яку визначено за першим методом за курсом валюти 53,8081 грн за 1 GBP (а.с.84 зворот-85).
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.01.2025 №019; автотранспортну накладну №б/н від 30.01.2025; декларацію про походження товару від 30.01.2025 №019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2025 №5008 926 1199; експертну довідку №2828/25 від 19.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №0403-25/PG від 04.03.2025; копію митної декларації країни відправлення №25GB2TAOUFFLM9VAA0 від 12.03.2025 (а.с.19-22,31-33,35).
2) МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 на товар: “Автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1шт.: марка - MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, дата першої реєстрації – 20.07.2020, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_2 , тип палива – дизель, робочий об`єм двигуна – 2143 см3, потужність двигуна – 105 кВт, колісна формула - 4х2, тип кузова - вантажний ізотермічний фургон, додатково обладнаний холодильною установкою (рефрижератор), загальна кількість місць, включаючи місце водія – 3, маса в разі максимального завантаження - 3500 кг, вантжопідйомність – 1180 кг, категорія ТЗ за документами виробника - N1, не виготовлений на базі легкового автомобіля. Виробник: Daimler, DE. Торгівельна марка: MERCEDES-BENZ”. 
Митна вартість товару була визначена на рівні 6000 GBP (еквівалентно 322848,60 грн), яку визначено за першим методом за курсом валюти 53,8081 грн за 1 GBP (а.с.69 зворот-70).
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.01.2025 №029; автотранспортну накладну №б/н від 30.01.2025; декларацію про походження товару від 30.01.2025 №029; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.10.2024 №4281 926 0786; експертну довідку №2827/25 від 19.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №0403-25/PG від 04.03.2025; копію митної декларації країни відправлення №25GB2TADXS0CXHUAA8 від 13.03.2025 (а.с.26-29,31-33,35).
Згідно статті 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України” та згідно статей 53, 54 МКУ декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; 5) банківські платіжні документи, що стосуються товару; транспортні (перевізні) документи; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У відповідь на повідомлення Волинської митниці про подання додаткових документів, декларанта ТзОВ “С7” щодо кожної з поставок транспортних засобів листами від 21.03.2025 повідомлено про відсутність інших додаткових документів (а.с. 21 зворот, 30 зворот).
Однак, вважаючи, що усіх документів недостатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом, Волинською митницею були винесені рішення про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2 та складено картки відмови у прийнятті митних декларацій №UA205140/2025/000808 та №UA205140/2025/000809 (а.с.16-17, 23-24).
У графі №33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості Волинська митниця зазначає, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу ТОВ “Імпорттрейд Україна” не може бути визнано за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей, зокрема:
За МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 (рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2):
- відповідно до поданого рахунка-фактури №019 від 30.01.2025 продавцем товару (власником) є SLAVIK LIMITED, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2025 № НОМЕР_3 . Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту;
- згідно гр. 2 МД та зовнішньоекономічному договору (контракту) від 04.03.2025 №0403-25/PG відправником товару є PH GROUP VEHICLES LTD, що суперечить відправнику, зазначеному в копії митної декларації країни відправлення від 12.03.2025 №25GB2TAOUFFLM9VAA0 - SLAVIK LIMITED.
- з огляду на умови поставки, вказані в гр. 20 МД DAР розподіл затрат та перехід ризиків здійснюється у пункті призначення (Луцьк), поставка товару здійснюється за рахунок продавця. Згідно рахунка-фактури №019 від 30.01.2025 дані витрати оплачує SLAVIK LIMITED. Однак, відповідно гр. 23 автотранспортної накладної від 30.01.2025 №б/н відсутній штамп та підпис перевізника товару. Відсутність інформації в даних графах документа свідчить про неостаточність наданої інформації;
- п. 1.4 договору (контракту) від 04.03.2025 № 0403-25/PG передбачена поставка товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар, однак банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення.
За МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 (рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2): 
- відповідно до поданого рахунка-фактури №029 від 30.01.2025 продавцем товару (власником) є SLAVIK LIMITED, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 07.10.2024 № НОМЕР_4 . Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту; 
- згідно гр. 2 МД та зовнішньоекономічному договору (контракту) від 04.03.2025 №0403-25/ PG відправником товару є PH GROUP VEHICLES LTD, що суперечить відправнику, зазначеному в копії митної декларації країни відправлення від 13.03.2025 №25GB2TADXS0CXHUAA8 - SLAVIK LIMITED;
- з огляду на умови поставки, вказані в гр. 20 МД DAР розподіл затрат та перехід ризиків здійснюється у пункті призначення (Луцьк), поставка товару здійснюється за рахунок Продавця. Згідно рахунка-фактури №029 від 30.01.2025 дані витрати оплачує SLAVIK LIMITED. Однак, відповідно гр. 23 автотранспортної накладної від 30.01.2025 № б/н відсутній штамп та підпис перевізника товару. Відсутність інформації в даних графах документа свідчить про неостаточність наданої інформації; 
- п. 1.4 договору (контракту) від 04.03.2025 № 0403-25/PG передбачена поставка товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар, однак банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення.
Митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена консультація шляхом обміну електронними повідомленими щодо вибору методу визначення митної вартості товару.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч. 6 ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у 4.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання, згідно ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України”. 
Митну вартість визначено за резервним методом згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби:
МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 (рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2): товар 1 – на рівні 17010 Євро/од (14 226 фунт. стерл. на дату заявленого декларантом курсу валют) за МД №UA205140/2025/013761 від 05.03.2025. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару: «Автомобіль вантажний, 1шт.: марка - MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, календарний рік виготовлення – 2020, дизель, робочий об`єм двигуна – 2143 см3, потужність двигуна – 105 кВт, 4х2, тип кузова - вантажний ізотермічний фургон, додатково обладнаний холодильною установкою (рефрижератор)». 
МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 (рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2): товар 1 – на рівні 17010 Євро/од (14 226 фунт.стерл. на дату заявленого декларантом курсу валют) за МД №UA205140/2025/013761 від 05.03.2025. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару: «Автомобіль вантажний, 1шт.: марка - MERCEDES-BENZ, модель – SPRINTER, календарний рік виготовлення – 2020, дизель, робочий об`єм двигуна – 2143 см3, потужність двигуна – 105 кВт, 4х2, тип кузова - вантажний ізотермічний фургон, додатково обладнаний холодильною установкою (рефрижератор)». 
Зазначено, що декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу.
В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA205140018014U1 від 21.03.2025, за №25UA205140018013U2 від 21.03.2025 (а.с.18,25) з застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.
Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, ТОВ “Імпорттрейд Україна” звернулося із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі – МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин першої - третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (далі – Правила №598), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів “Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості” має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.
Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
За змістом статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст норми статті 53 Митного кодексу вказує на те, що митне оформлення товару повинно здійснюватися як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі. При цьому, несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.
В даному випадку розбіжності, на які вказав відповідач, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.
Зокрема, на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача надані документи, передбачені нормами чинного Митного кодексу України, серед них:
- щодо товару за МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025: рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.01.2025 №019; автотранспортну накладну №б/н від 30.01.2025; декларацію про походження товару від 30.01.2025 №019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2025 №5008 926 1199; експертну довідку №2828/25 від 19.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №0403-25/PG від 04.03.2025; додаткову угоду від 05.03.2025 до контракту №0403-25/PG від 04.03.2025; копію митної декларації країни відправлення №25GB2TAOUFFLM9VAA0 від 12.03.2025 (а.с.19-22,31-33,35);
- щодо товару за МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025: рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.01.2025 №029; автотранспортну накладну №б/н від 30.01.2025; декларацію про походження товару від 30.01.2025 №029; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.10.2024 № НОМЕР_4 ; експертну довідку №2827/25 від 19.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №0403-25/PG від 04.03.2025; додаткову угоду від 05.03.2025 до контракту №0403-25/PG від 04.03.2025; копію митної декларації країни відправлення №25GB2TADXS0CXHUAA8 від 13.03.2025 (а.с.26-29,31-33,35).
Таким чином, встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати, що позивачем разом з митними деклараціями подано повний пакет документів, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу, які підтверджують митну вартість товару та відповідають умовам контрактів, за якими були ввезені транспортні засоби.
Натомість відповідач не довів, що подані у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар, а також те, що документи для підтвердження числових значень складових митної вартості надано не в повному обсязі та містять розбіжності та мають невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів.
З огляду на те, що декларантом надано передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу документи, суд приходить до висновку, що у відповідача було достатньо підстав для підтвердження числових значень усіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу відповідачу заборонено вимагати від декларанта інші документи відмінні від тих, що передбачені статтею 53 Митного кодексу. Окрім цього, фактично поставка товару здійснюється в обсягах відповідно до цін і асортименту, вказаних у рахунках-фактурах, а не у замовленнях.
Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.
Дослідивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, суд вважає, що такі містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, які у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів – це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Вказана в митній декларації МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 ціна оцінюваного транспортного засобу відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) від 30.01.2025 №019 та становить 6000 GBP. Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 6000 GBP.
Вказана в митній декларації МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 ціна оцінюваного транспортного засобу відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) від 30.01.2025 №019 та становить 6000 GBP. Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 6000 GBP. 
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортних засобів подані позивачем документи не містили. 
Суд також не бере до уваги твердження відповідача в оскаржуваному рішенні від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 про коригування митної вартості товарів про те, що “відповідно до поданого рахунка-фактури №019 від 30.01.2025 продавцем товару (власником) є SLAVIK LIMITED, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2025 №5008 926 1199; документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано” з тих підстав, що на митну вартість товару не впливає та обставина, хто зазначений у інформації про технічний засіб власником, адже продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. 
Крім того, відомості із свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений на митну територію України товар. Розбіжності щодо власника у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів не обґрунтовують сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів та не містять об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню щодо числової вартості транспортного засобу. Зазначені обставини були досліджені Верховним Судом, позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.06.2020 (в рамках справи №1.380.2019.002044, адміністративне провадження №К/9901/31560/19, №К/9901/34055/19 (ЄДРСРУ №89928600).
Додатково суд звертає увагу, що відповідно до статті 53 МК України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не входить до переліку документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
У свою чергу, чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.
Аналогічно зазначені спростування виявлених розбіжностей з підстав, зазначених вище судом, стосуються і рішення про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2, де відповідачем вказано на те, що відповідно до поданого рахунка-фактури №029 від 30.01.2025 продавцем товару (власником) є SLAVIK LIMITED, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 07.10.2024 № НОМЕР_4 . Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. 
Щодо твердження відповідача у спірних рішеннях від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2 про те, що згідно гр. 2 МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 та МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025, та зовнішньоекономічному договору (контракту) від 04.03.2025 №0403-25/PG відправником товару є PH GROUP VEHICLES LTD, що суперечить відправнику, зазначеному в копії митних декларацій країни відправлення від 12.03.2025 №25GB2TAOUFFLM9VAA0 та від 13.03.2025 №25GB2TADXS0CXHUAA8 - SLAVIK LIMITED, суд зазначає, що між сторонами було укладено Додаткову угоду від 05.03.2025 до контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 якою доповнено розділ 2 контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 пунктом 2.6. «вантажовідправником товару може бути третя особа (сторона), яка здійснює експортні процедури та має право від імені та в інтересах продавця виставляти рахунки-фактури (інвойс)». Такою третьою особою в даному випадку є SLAVIK LIMITED.
Відтак, будь-яких невідповідностей щодо відомостей про відправника товару SLAVIK LIMITED копії митних декларацій країни відправлення від 12.03.2025 №25GB2TAOUFFLM9VAA0 та від 13.03.2025 №25GB2TADXS0CXHUAA8 не містять.
Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
Також митний орган у спірних рішеннях посилається на те, що відповідно до п. 1.4 договору (контракту) від 04.03.2025 №0403-25/PG передбачена поставка товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар, однак банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення.
З цього приводу суд зазначає, що між сторонами було укладено Додаткову угоду від 05.03.2025 до контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 згідно з якою: внесено зміни до п. 1.4. розділу 1 контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 та викладено в наступній редакції «строк поставки кожної партії товару не пізніше 180 днів після оплати за вказаний товар, в разі застосування способу оплати – передоплата»;
Разом з тим, пункт 3.2 контракту містить положення, якими визначено вичерпний перелік умов оплати за товар, зокрема, за погодженням сторін можливі такі види оплати: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця; оплата товару на виплати (післяплата).
З наведеного слідує, що при ввезенні транспортних засобів на територію України мало місце застосування умов післяплати, а отже на момент митного оформлення товарів за МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025 та МД №25UA205140017909U4 від 21.03.2025 у позивача був відсутній обов`язок подання до митного оформлення банківських платіжних документів, що стосуються оплати оцінюваного товару, що спростовує безпідставні вимоги Волинської митниці.
Разом з тим, надані до митного оформлення рахунки-фактури (Invoice) відповідають усім вимогам, які повинен містити цей комерційний документ, зокрема: номер інвойсу, дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця і загальну вартість рахунку, валюту, опис наданих послуг. 
Фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані). Затвердженої форми інвойсу та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено. 
Отже, рахунок-фактура - це документ, який супроводжує переміщення через митний кордон України товари й інші предмети, вказує власне на їх вартість та дозволяє їх ідентифікувати. 
З наведеного слідує, що внаслідок відсутності у декларанта під час декларування товару платіжного документу, останній не було подано митному органу, однак це не перешкоджає здійснювати митне оформлення на підставі наявних документів, зокрема, рахунку-фактури (інвойса), який визначає ціну товару. Платіжні документи підтверджують лише оплату за товар, однак не визначають ціну товару, оскільки можуть містити суми, що підтверджують оплату за партії товарів. Відтак, відсутність платіжних документів не є підставою для коригування митної вартості.
Ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Отже, факт здійснення оплати (чи її відсутність) не є обов`язковою умовою для визначення митної вартості, якщо є належним чином оформлені документи, що підтверджують зобов`язання щодо оплати, відповідно твердження митного органу щодо відсутності платіжних документів як підстави для невизнання митної вартості товару є помилковим та суперечить як умовам контракту, так і чинному митному законодавству України.
Аналогічні обставини викладені у постановах Верховного суду від 26.11.2020 у справі №540/2455/19, 10.04.2024 у справі №826/7085/16.
Щодо твердження відповідача у спірних рішеннях від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2 про те, що з огляду на умови поставки, вказані в гр. 20 МД - DAР розподіл затрат та перехід ризиків здійснюється у пункті призначення (Луцьк), поставка товару здійснюється за рахунок продавця. Згідно рахунків-фактур від 30.01.2025 №019 та від 30.01.2025 №029 дані витрати оплачує SLAVIK LIMITED. Однак, відповідно гр. 23 автотранспортних накладних від 30.01.2025 №б/н відсутній штамп та підпис перевізника товару, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1.1 контракту №0403-25/PG від 04.03.2025 передбачено умови поставки товару DAP згідно з Інкотермс-2010, які відображені в інвойсах (DAP LUTSK). 
Умови поставки DAP згідно з Інкотермс-2010 (розшифровується “Delivered At Point” named point of destination) перекладаються як “Поставка в пункті”, вказана назва пункту призначення означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув в зазначений пункт призначення. Згідно з умовами поставки DAP продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.
Відтак, за умовами поставки DAP продавець здійснює поставку товару, а тому саме він відповідальний за складання перевізних документів, в тому числі і CMR. За умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару. Для підтвердження цього наявний рахунок-фактура, який визначає ціну товару, яка включає витрати на його транспортування.
Вищенаведене свідчить про те, що позивач не ніс будь-яких інших витрат для оплати послуг перевізника щодо доставки товару, окрім тих, які вже були включені у вартість самого товару.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; с) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; е) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; д) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно з положеннями Конвенції.
У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: а) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; с) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; е) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; д) перелік документів, переданих перевізнику. Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. 
Отже, відповідно до наведених вище положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ані відправник, ані перевізник не мають обов`язку проставляти на вантажній накладній (CMR) свої підписи або штампи. 
Таким чином, відправником та перевізником товару не було порушено правил заповнення вантажної накладної (CMR). 
Разом з тим, у графі 22 автотранспортних накладних від 30.01.2025 №б/н (CMR) наявна інформація про відправника - SLAVIK LIMITED (друкованими літерами) та проставлений підпис та штамп відправника.
При цьому, факт проставлення або не проставлення підпису та/або штампу перевізника товару чи не заповнення граф 23 та 16 жодним чином не впливає на визначення митної вартості такого товару.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Також суд зауважує, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано, яким саме чином виявлені розбіжності перешкоджають оформленню товару за обраним декларантом методом, оскільки надані до митного оформлення документи повинні досліджуватись у їх сукупності, а тому наявність певних недоліків в одному документі не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості товару.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).
Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Щодо МД №25UA205140017908U5 від 21.03.2025, рівень митної вартості 14 226 GBP, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2; МД №№25UA205140017909U4 від 21.03.2025, рівень митної вартості 14 226 GBP, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення від 21.03.2025 №UA205140/2025/000128/2, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.
Суд звертає увагу на те, що за практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.
Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та №UA205140/2025/000128/2 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов задовольнити.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі в сумі 3399,36 грн, який сплачений платіжною інструкцією №90 від 18.09.2025 (а.с.45) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 №UA205140/2025/000127/2 та №UA205140/2025/000128/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпорттрейд Україна” судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3399,36 грн (три тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень 36 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Імпорттрейд Україна” (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Дубнівська, 22Б, код ЄДРПОУ 45007535).
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385).

Суддя Р.С. Денисюк