Справа № 645/9178/25 
Провадження № 3/645/153/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 березня 2026 року місто Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Костіної І.Г.,
за участю секретаря судового засідання- Бугай К.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Заболотька В.Б., 
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2025 року о 05 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Chevrolet Volt» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Героїв Харкова, 138 А у м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 7510 ARLM-0295, що підтверджується тестом 809 від 11.12.2025року, результат огляду становить 2,35 проміле. З результатом огляду водій згоден, чим порушив п.2.9.а ПДР – керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 11.12.2025р. приблизно о 05-00 годині ранку її зупинили працівники поліції та попросили надати документи для перевірки, що вона й зробила. Пояснила суду, що вона була твереза і в цей день не вживала алкоголь. Напередодні вона мала прийом у стоматолога, який їй призначив полоскати ротову порожнину розчином «стоматофіт». Вважає, що працівники поліції почули від неї запах стоматологічного розчину, та дійшли висновку, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння вона погодилася, але у звязку з технічною несправністю приладу, погодилася пройти запропонований працівниками поліції огляд в медичному закладі. Але, згодом під`їхав інший екіпаж поліції, працівники поліції з цього екіпажу відібрали від неї письмові пояснення для оформленні іншого матеріалу. Після відібрання пояснень, працівники поліції запропонували їй знов спробувати пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу, на що вона погодилась, продула Драгер, який показав позитивний результат, з результатом вона погодилася. Додала, що протокол вона не підписувала, права працівники поліції їй не роз`яснювали. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Заболотько В.Б. подав письмове клопотання про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення яке в судовому засіданні підтримав, обґрунтовуючи клопотання наступним. Так, захисник посилається на те, що працівниками поліції істотно порушена процедура огляду на стан сп`яніння, та останніми не отримано від ОСОБА_1 належної відмови від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Окрім того, після численних невдалих спроб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу, ОСОБА_1 запропонували проїхати разом до медичного закладу для проведення огляду, на що ОСОБА_1 погодилася. Однак, працівники поліції не доставили її до медичного закладу, оскільки чекали на прибуття на місці зупинки інших працівників поліції, які повинні були зібрати матеріали перевірки про інше правопорушення. Отже, поліцейські не забезпечили супровід ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем в медичний заклад, провівши їй декілька додаткових тестів за допомогою газоаналізатора, останні з яких визначив в неї показник алкогольного сп`яніння. Таким чином, захисник вважає, що ОСОБА_1 незаконно було відмовлено в реалізації її права на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Окрім того, на думку захисника, ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, оскільки, як вбачається з відеозапису, остання не порушувала вимоги ПДД та матеріали не містять інформації про те, що саме стало причиною зупинки ТЗ. Також захисник звертає увагу суду на розбіжності фіксації геолокаційного розташування місця огляду та невідповідність зазначених часових відміток у письмових доказах. Вважає, що наявні в матеріалах справи докази є неналежними, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.
Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незважаючи на вказану позицію ОСОБА_1 та її захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 11.12.2025 та полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 537385 від 11.12.2025, згідно якого ОСОБА_1 вчинила правопорушення за вказаних вище обставин;
- роздруківкою результату огляду за допомогою Drаger Alcotest 7510 прилад ARLМ-0295 із результатом 2,35 проміле; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- рапортом поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції А. Самченко від 11.12.2025р.; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.2025 року; 
- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора 70 маі, бк 467878, та відео з мобільного телефону Самсунг НОМЕР_2 на яких зафіксовано рух та зупинку ТЗ «Chevrolet Volt» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . На запитання ОСОБА_1 про причини зупинки ТЗ, водієві працівником поліції повідомлено, що надійшло анонімне звернення стосовно можливого вчинення правопорушення водієм зазначеного ТЗ відповідно до ч.3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України». Одразу, після зупинки ТЗ працівниками поліції було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що їй було повідомлено і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 відповіла «навіщо мені проходити огляд, якщо я і так випивала». Після цього, ОСОБА_1 намагалася неодноразово пропонувати грошові кошти працівникам поліції та просила щоб її відпустили. Також, неодноразово визнавала, що не заперечує вживання алкоголю. Згодом погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак численну кількість раз не змогла продути газоаналізатор, у звязку із недостатньою кількістю видихаємого повітря. Після цього, ОСОБА_1 погодилася проїхати у медичний заклад охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А. Однак, в цей час підїхав інший екипаж поліції, який відібрав письмові пояснення у ОСОБА_1 відносно оформлення іншого матеріалу щодо неї. Після цього, працівниками поліції було знов запропоновано ОСОБА_1 спробувати пройти огляд за допомогою газоаналізатора, на що вона відповіла «навіщо мені дути якщо я визнаю?», але в подальшому погодилася і після декількох спроб вдалося пройти такий огляд за допомогою Drаger Alcotest 7510, результат 2,35 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом погодилася. Після чого, поліцейський роз`яснив водієві права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та склав матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також, за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні були відібрані пояснення у свідка ОСОБА_2 , який є співмешканцем ОСОБА_1 і був присутнім під час проходження процедури огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів. Свідок пояснив наступне, що 11.12.2025р. вранці йому зателефонувала дружина та повідомила, що її затримали працівники поліції. Він приїхав на місце зупинки ТЗ та був свідком того, як його дружина десь вісім разів вчиняла спроби продути Драгер, але у неї нічого не виходило. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі вона не відмовлялася. Повідомив, що ОСОБА_1 була тверезою і у цей день не вживала алкоголь.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 п. 2.9.а ПДР України.
Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні.
Доводи сторони захисту не спростовують вказані висновки суду у зв`язку з наступним.
Так, доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Заболотька В.Б. про безпідставність зупинки працівниками поліції ТЗ та відсутності в матеріалах справи інформації про те, що саме стало причиною зупинки ТЗ, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно рапорту інспектора поліції, водія ОСОБА_1 було зупинено на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», про що остання була проінформована працівниками поліції під час спілкування, що також відображено на запису з бодікамери поліцейського.
При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 була зупинена поліцейськими під час дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64 від 24 лютого 2022 року, згідно якого можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями30-34,38,39,41-44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Щодо доводів захисника про те, що працівниками поліції не було отримано від ОСОБА_1 належної відмови від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не забезпечення супроводу ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем.
Так, відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.
Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Положеннями ч. 7 вказаної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Таким чином, заперечення сторони захисту стосовно того, що працівниками поліції не було отримано від ОСОБА_1 належної відмови від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не забезпечення супроводу ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем, судом оцінюються критично, оскільки згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - визначено, що у разі незгоди водія з результатом спеціального технічного засобу, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Проте, в даному випадку, водій ОСОБА_1 погодилася із результатом огляду, що зафіксовано на відеозаписі з відеореєстратора. Окрім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що погодилася з результатами огляду на стан сп`яніння. 
Пропозиція особі з боку співробітників поліції пройти медичний огляд в медичному закладі охорони здоров`я, якщо особа погоджується з результатом огляду на предмет алкогольного сп`яніння, проведеного на місці події - діючим законодавством не передбачена.
Твердження ОСОБА_1 стосовно не роз`яснення працівниками поліції їй прав, повністю спростовуються дослідженим під час судового засідання відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
З приводу доводів захисника щодо розбіжності фіксації геолокаційного розташування місця огляду та невідповідність зазначених часових відміток у письмових доказах суд зазначає, що вказана невідповідність є суто формальною, і не впливає на встановлення судом обставин вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення.
Оцінюючи вищенаведені доводи сторони захисту в цілому, суд також вважає необхідним зазначити наступне.
У постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 2а-475/09/1370 застосовані релевантні для цієї справи висновки та практика ЄСПЛ, за якими не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки.
Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом.
Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.
Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».
При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Захисником не зазначено та судом не встановлено порушень, які б ставили під сумнів законність та справедливість процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суд критично сприймає показання свідка ОСОБА_2 , визнає їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Посилання захисника Заболотька В.Б. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд оцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1ст. 130 КУпАП як керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з довідки, виданої інспектором ВАП УПП в Харківській області В. Тарасенко, ОСОБА_1 отримувала 14.02.2007 р. посвідчення водія серії НОМЕР_3 . 
Відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.
Відповідно пункту 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17 грудня 2008 року, тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії .
При обранні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Керуючись ст. 40-1, 130, 284 КУПАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача ЄДРПОУ: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, ЄДРПОУ суду: 02893723).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Направити копію постанови суду до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції - до відома.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Повний текст постанови складено 02.04.2026р. 

Суддя І.Г. Костіна