УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/11941/24
провадження № 2/361/6150/24
23.02.2026

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

23 лютого 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря	Гриценко А.М.,	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У листопаді 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1  укладено Договір № 2891002 про надання споживчого кредиту. Згідно договору відповідач отримала кредит у розмірі 14 900 грн для власних потреб, строком на 360 дні, зі сплатою відсотків у розмірі 1,99 % на день, в межах строку кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання щодо видачі відповідних сум кредиту виконало повністю, перерахувавши 14 900,00 грн. на банківську картку відповідача НОМЕР_1 , яку він вказав при оформленні договору. Проте, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
10 серпня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № ККЛУ-10082023, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги і за договором № 2891002 про надання споживчого кредиту від 01 лютого 2023 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем, сума боргу якого становить 71 694,39 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 71 694,39 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Заяви, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М. від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М від 01 жовтня 2025 року прийнято справу до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1  у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом
01 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали Договір № 2891002 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14 900 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% на день.
Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало договірні зобов`язання, перерахувавши 01.02.2022 року на рахунок відповідача № НОМЕР_1 , вказаний у договорі, суму кредиту у розмірі 14 900 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 4594-0403 від 04.03.2024 номер транзакції в системі iPay.ua – 135074214.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, складає 121 643,60 грн. (п. 1.6.1 договору).
Крім того, 21.06.2023 року, 10.07.2023 року, 17.07.2023 року, 27.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додаткові договори про прощення (анулювання) боргу різними частинами в різні терміни.
Відповідно до Договору факторингу № ККЛУ-10082023, укладеного 10 серпня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Відповідно до витяг Реєстру боржників до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, на користь позивача відступлено право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , за кредитним договором №2891002 від 01.02.2022, загальний розмір боргу якої становить 71 694,39 грн., з яких: 14 900,00 грн. – сума заборгованості за основним боргом, 56 794,00 грн. – борг за відсотками;
Відповідно до надано позивачем розрахунку суми заборгованості, відповідач належним чином умови договору не виконав, тому станом на 27.01.2023 року, борг ОСОБА_1 за кредитним договором № 2891002 від 01.02.2022 становить 71 694,39 грн., з яких: 14 900,00 грн. – сума заборгованості за основним боргом, 56 794,39 грн. – борг за відсотками.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1  уклав вищезазначений договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі.
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «М038», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - НОМЕР_2 . 
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір про споживчий кредит № 2891002 від 01.02.2022 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі.
У ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, що у випадку якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У ч. 1 ст. 1078 ЦК України закріплено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч.1, ч.2 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_1  сума заборгованості за договором про споживчий кредит №2891002 від 01.02.2022 не сплачена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення у повному обсязі та стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 71 694,39 гривень.
Щодо судових витрат
Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 8125 від 27.11.2024.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,00 грн.
Керуючись ст. 526, 530, 610, 611, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит №2891002 від 01 лютого 2022 рокуу розмірі 71 694 (сімдесят одна тисяча шістсот дев`яносто чотири) гривні 39 копійок, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту–14 900,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками – 56 794,39 грн.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. 
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ - 35234236, адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79018.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП– НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: про АДРЕСА_1 .

Суддя   Наталія ПЕТРИШИН