Єдиний унікальний номер: 379/1900/25 
Провадження № 1-кп/379/14/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року	м.Тараща	

Таращанський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурор: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник - адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тараща, Білоцерківського району, Київської області кримінальне провадження №12025111290000386 від 14.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Таращанського району Київської області, з неповною базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
УСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення в сфері забезпечення призову та мобілізації за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» (із подальшими змінами), та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відповідно до довідки за результатами медичного огляду визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в збройних силах України», 02.09.2025 о 12 год. 15 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії про придатність його до військової служби, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією, на особливий період, без поважних причин відмовився отримувати повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.09.2025 на 06 год. 00 хв. для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини НОМЕР_1 . Після чого текст вказаної повістки йому було оголошено вголос під відеозапис.
В подальшому, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» (із подальшими змінами), діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-ХІІ, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, будучи обізнаним про дату та час для відправки, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, 06.09.2025 на 06 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У рамках цього кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення наступні фактичні дані, на підставі яких сторона обвинувачення просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання свідків, речові докази, документи.
На підставі вищевказаних даних суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України не визнав, та пояснив, що він на «м`ясо» не збирається йти. В нього ї загиблі на війні родичі, томи він не збирається повторювати їх долю. Також він має вади здоров`я (високий тиск, болить спина) тому він не погоджується з висновком ВЛК щодо придатності до служби в лавах Збройних Сил та відмовився від мобілізації. Він висновок ВЛК не оскаржував, та від існуючих хвороб не лікується у зв`язку з відсутністю коштів на лікування. Він 01 вересня 2025 року палив траву на городі, коли під`їхала поліція що він палить траву та зазначила що він перебуває в розшуку у РТЦК та СП. Поліцейські доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 де він перебував до 02.09.2025. Йому виписали направлення на ВЛК та 02.09.2025 у супроводі працівника ТЦК та СП він пройшов ВЛК яке мало формальний вигляд. Його провели по кабінетам та визнали придатним до служби, при цьому не врахували що в нього є захворювання. До кабінету головного лікаря, де затверджували висновок, заходив лише працівник ТЦК без нього. Йому було погано в приміщенні ТЦК, він вживав знеболювальні таблетки, але «Швидку допомогу» не викликав. 02.09.2025 йому надали повістку про явку на 06.09.2025, але він відмовився її отримувати. Чи повідомляли йому про наслідки відмови він не пам`ятає. Також він не з`явився до ТЦК 06.09.2025. Він категорично проти служби в лавах ЗСУ та в подальшому також відмовиться від будь-якої служби.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , даними у судовому засіданні про те, що вона працює завідуючою терапевтичним відділенням Таращанської міської лікарні та є заступником голови ВЛК. Зазначила, що особи проходять ВЛК за направленням РТЦК та СП, вони обстежуються у лікарів після чого голова ВЛК робить висновок. ОСОБА_6 було оглянуто лікарями та встановлено діагноз гіпертонічна хвороба І ступеню (це є найлегший рівень хвороби). ОСОБА_6 раніше до лікарів з приводу хвороб не звертався та не лікувався. Рішення про його придатність до військової служби було прийнято на підставі проведеного обстеження та скарг ОСОБА_6 на стан його здоров`я.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , даними у судовому засіданні про те, що він у вересні 2025 року служив у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшого офіцеру відділення обліку мобілізаційної роботи та був т.в.о. начальника вказаного відділу. Наприкінці серпня - початку вересня 2025 року, ОСОБА_6 був доставлений до ТЦК працівниками поліції. Його було направлено на ВЛК, ОСОБА_6 пройшов ВЛК, визнаний придатним до проходження служби. ОСОБА_6 відмовився від отримання бойової повістки та не прибув на відправку по повістці. Він оформлював матеріали для звернення до поліції щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , даними у судовому засіданні про те, що він служить оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 . У вересні 2025 року до нього підійшов черговий ОСОБА_10 та попросив засвідчити відмову від отримання повістки ОСОБА_6 . Він погодився та в його присутності та присутності іншого понятого ОСОБА_6 запропонували отримати бойову повістку, але останній від отримання повістки відмовився. ОСОБА_6 було зачитано повістку вголос, а також попередження про кримінальну відповідальність за відмову від отримання повістки. Також йому відомо, що ОСОБА_6 не з`явився по бойовій повістці. 

Показаннями свідка ОСОБА_11 , даними у судовому засіданні про те, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 , який на теперішній час проживає разом з нею та його сестрою. До 2022 року він підробляв у м. Києві та м. Таращі, а з 2022 року не працює, тільки вдома щось ремонтує. Стан здоров`я в нього незадовільний (високий тиск, серце, печінка). До лікарів він не звертався. Їй відомо що ОСОБА_6 проходив ВЛК та визнаний здоровим, але він не здоровий. Рішення ВЛК він не оскаржував. В нього освіта три класи. 

Показаннями свідка ОСОБА_12 , даними у судовому засіданні про те, що він працює начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ). Працівники поліції доставили ОСОБА_6 оскільки той мав порушення військового обліку. Його направили на ВЛК, він пройшов ВЛК та був визнаний придатним до військової служби. Йому було виписано бойову повістку та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від мобілізації, але ОСОБА_6 відмовився від отримання повістки та не прибув по повістці. Ними очікується ще кілька днів, що може особа повідомить про поважні причини неявки, а потім збираються матеріали та передаються поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , даними у судовому засіданні про те, що він працює офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ). 01.09.2025 до відділу працівниками поліції був доставлений ОСОБА_6 як порушника військового обліку. ОСОБА_6 було направлено на ВЛК, після проходження якого він визнаний придатним до військової служби. Йому було виписано бойову повістку, але він відмовився від її отримання. При цьому ОСОБА_6 зазначав, що «ця Держава йому нічого не дала та і він їй нічого не винен». Саме він виписував повістку, оголошував її, попереджав про кримінальну відповідальність та складав акт відмови. Йому відомо що по бойовій повістці ОСОБА_6 не з`явився.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , даними у судовому засіданні про те, що він працює начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ). Був свідком вручення ОСОБА_6 бойової повістки, яку той категорично відмовився отримувати, а також відмовився підписувати. Його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку по повітці, складено акт про відмову та ОСОБА_6 залишив приміщення ТЦК.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , даними у судовому засіданні про те, що він працює начальником сектору взаємодії з громадою ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. 01.09.2025 він в складі екіпажу патрулював с. Лук`янівка та побачив що невідома особа порушує порядок (спалює траву). Було встановлено вказану особу, якою виявився ОСОБА_6 та складено постанову за ст. 152 КУпАП. Під час складання постанови було виявлено що ОСОБА_6 є порушником військового обліку та останнього було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 Також він був присутній при врученні ОСОБА_6 повістки та його відмові від її отримання. При цьому ОСОБА_6 зазначав що: «Держава Україна йому нічого не дала і він їй нічого не винен».

Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого та свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, та показаннями свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025111290000386 від 14.10.2025 встановлено, що кримінальне провадження за ст. 336 КК України відносно ОСОБА_6 внесено за заявою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 3.10.2025 (а.с.69);
З повідомлення про кримінальне правопорушення від 13.10.2025 встановлено що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_16 звернувся до ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України (а.с.70);
З рапорту від 06.09.2025 року заступника начальника - начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_17 встановлено що військовозобов`язаний солдат ОСОБА_6 , якому надано повістку на відправку в складі команди НОМЕР_1 на 06.09.2025 06:00 год. по повістці не з`явився (а.с.71);
З повістки на відправку підписаної керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_6 наказано з`явитись 06.09.2025 о 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , команда НОМЕР_1 . Повістка виписана 02.09.2025 та в ній відсутній підпис ОСОБА_6 про отримання (а.с.72);
З акту про відмову отримати повістку територіального центру комплектування та соціальної підтримки складеного 02.09.2025 о 12:27 год. встановлено, що офіцер відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 в присутності свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 склав акт про те, що ОСОБА_6 відмовився від отримання повістки на відправку на його ім`я, а також ОСОБА_6 попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 336, 337 КК України та копію попередження відмовився отримати в присутності свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 . Акт підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_16 (а.с.73);
З довідки військово-лікарської комісії №2025-0902-1039-1323-0 від 02.09.2025 встановлено, що ОСОБА_6 проведено медичний огляд «ВЛК при Третьому відділі ІНФОРМАЦІЯ_9»02.09.2025 р. Йому встановлено діагноз Гіпертонічна хвороба І ст. ст 2, ризик 3. СР 0. Зроблено висновок «Придатний до військової служби» (а.с.74);
З направлення для визначення придатності до військової служби від 10.09.2025 №4745860 встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 направлений для проходження ВЛК на базі КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня» дата огляду 01.09.2025 (а.с.75);
З карти обстеження та медичного огляду від 01.09.2025 року №1717 встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 пройшов обстеження 02.09.2025 (загальний аналіз рові, група крові та резус фактор, Біохімічний аналіз крові, серологічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, флюорографію органів грудної клітки, ЕКГ), оглянутий спеціалістами (терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, ЛОР, психіатр). Мається підпис обстежуваного ОСОБА_6 про надання повної інформації про стан здоров`я. Встановлений діагноз ГХ І ст. ст.2 р. 3. ОСОБА_6 визнаний придатним до в/служби. Маються підписи голови ВЛК, членів ВЛК та секретаря ВЛК (а.с.76);
З облікової картки до військового квитка ОСОБА_6 встановлено, що він перебував на обліку з 25.05.2006 року, та 02.09.2025 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним до військової служби (а.с.78);
З переглянутого відеозапису файл Камера-5 12-27-32 02-09-2025.mp4 встановлено, що 17.05.2025 у період часу з 10:19 год. по 10:26 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 оголошена повістка на відправлення яку останній відмовився отримувати в присутності свідків, його попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 336, 337 КК України, а також оголошено акт про відмову від отримання повістки після чого ОСОБА_6 залишає приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.79);
З протоколу огляду та перегляду відеозапису від 15.10.2025 року встановлено, що переглянуто відеозапис Камера-5 12-27-32 02-09-2025.mp4 під час якого в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 оголошена повістка на відправлення на 06:00 год. 06.09.2025 яку останній відмовився отримувати в присутності свідків, його попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 336, 337 КК України, а також оголошено акт про відмову від отримання повістки після чого ОСОБА_6 відмовляється від отримання акту (а.с.80-83);
З довідки до акту МСЕК Серія АВ №1079265 встановлено, що ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_7 оглянуто повторно та їй встановлена друга група інвалідності з 01.04.2024 року. Встановлений висновок «непрацездатна у звичайних виробничих умовах», рекомендовано лікування у психіатра та сімейного лікаря (а.с.86);
З інформації відділу соціальної та ветеранської політики Таращанської міської ради від 21.10.2025 року №584 вих-25, встановлено, що ОСОБА_6 до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Таращанської міської ради не звертався, на обліку осіб які здійснюють опіку чи піклування не перебуває (а.с.87);
З інформації ІНФОРМАЦІЯ_8 від 21.10.2025 року № 9/3011 встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.05.2006 р, відстрочки від призову за мобілізацією не має, з заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією не звертався, визнаний придатним до військової служби. Згідно акту неприбуття для включення в команду від 06.09.2025 року - не прибув по повістці на відправку на 06.09.2025 о 06:00 у складі команди НОМЕР_1 (а.с.90-91);
З протоколу огляду та перегляду відеозапису від 20.10.2025 року встановлено, що переглянуто відеозапис NOR_8888888_000000_20250902121532_0059.гаг. Відеозапис розпочато 2025/09/02 та час 12:15 год. На відеозапису зафіксовано хол приміщення третього відділення ІНФОРМАЦІЯ_9 , де ОСОБА_6 відмовляється отримувати повістку та офіцер мобілізаційної роботи ОСОБА_10 складає та зачитує в голос акт про відмову отримати повістку, в присутності свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_6 - оголошено текст повістки про виклик на 06:00 год. 06.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за ст.336 Кримінального кодексу України. Після чого ОСОБА_6 відмовляється від отримання копі акту про відмову отримати повістку, що засвідчують свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_9 (а.с. 92-96);

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України, в ході судового розгляду встановлено не було.
Отже, цими джерелами доказів в їх сукупності підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України тому суд визнає їх належними й допустимими, що свідчить про те, що у ході судового розгляду установлено фактичні дані, які у своїй сукупності указують на те, що дійсно обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 що він має тяжкі захворювання які б перешкоджали йому проходити військову службу, оскільки жодних медичних документів на підтвердження зазначеного ним не надано. Він не звертався до лікарів за допомогою, не проходив обстеження, та не перебував на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні. Під час проходження ВЛК він був оглянутий профільними спеціалістами, проведені дослідження крові, сечі, флюорографія, ЕКГ. Йму встановлений діагноз гіпертонічна хвороба І ст. ст 2, ризик 3, що не перешкоджає військовій службі, а тому визнано придатним до військової служби. Він не звертався до відділу РТЦК та СП щодо надання відстрочки за мобілізацією, та не оскаржував їх дії.
Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника що він є неграмотним та йому слід було призначити захисника на стадії досудового слідства, то суд зазначає, що відповідно до інформації відділу освіти Таращанської міської ради від 20.10.2025 р. №849/01-10, ОСОБА_6 вступив до 1 класу Лук`янівської неповної середньої школи 01.09.1987 року, кілька разів залишався на повторний курс та у 1994-1995 навчальних роках закінчив 5 клас. У 1995-1996 та у 1996-1997 навчальних роках залишався на повторний курс у 6 класі. Дані про закінчення ОСОБА_6 Лук`янівської неповної середньої школи чи іншого закладу освіти - відсутні. Таким чином ОСОБА_6 закінчив п`ять класів школи та два роки навчався в шостому класі. Це дійсно свідчить про неотримання ним базової середньої освіти, але при цьому він вільно читає та пише, а тому підстави вважати його неграмотним - відсутнім. Кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, а тому відсутні передбачені ст. 52 КПК України випадки обов`язкової участі захисника.
Суд проаналізувавши показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дійшов до висновку, що ці показання узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, а також не суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, в тому числі переглянутим відеозаписам, що дає змогу визнати їх правдивими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує дії останнього за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, згідно ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.97), офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.101), характеризується задовільно (а.с.98), військовозобов`язаний (а.с.99), має неповну базову середню освіту (а.с.102), під час допиту зазначив що категорично проти проходження військової служби та в подальшому також буде відмовлятись від неї.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
В той же час згідно зі ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений хоча і скоїв умисний нетяжкий злочин, але його поведінка створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що суттєво підвищує ступінь суспільної небезпечності як вчиненого діяння, так і особи обвинуваченого.
Оскільки Україна перебуває в умовах збройної агресії з боку російської федерації, то конституційний обов`язок кожного громадянина - захищати Батьківщину, отже, вчинений ОСОБА_6 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпеку, а тому звільнення від відбування покарання з випробуванням військовозобов`язаного за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання конституційного обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини, негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.
Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим (позиція Верховного Суду у постановах від 15.04.2025 у справі №573/406/24, від 15.11.2023 у справі №641/1067/23).
Верховний Суд у постановах від 09.12.2024 у справі № 146/1811/23 та від 03.12.2024 у справі № 591/6556/23 вказав, що відсутність належного реагування держави, зокрема суду під час призначення покарання за вчинення військовозобов`язаними кримінальних правопорушень у сфері забезпечення призову та мобілізації під час збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, нівелює визначену статями 50, 65 КК України мету покарання і може призвести до збільшення кількості аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, а також неспроможності забезпечення належного виконання завдань з оборони держави, захисту незалежності й територіальної цілісності України, що призведе до порушення прав та інтересів суспільства і держави в цілому.
Встановлені у цьому кримінальному провадженні обставини не дають підстав для застосування ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, адже в такому разі буде досягнута мета злочину, якою прагне досягнути особа, що ухиляється від призову.
Суд не погоджується з доводами захисника про виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, зважаючи на те, що свідомі громадяни України, захищаючи державу, гинуть та отримують каліцтва. Призначення іспитового строку особі, яка намагається уникнути мобілізації, буде несправедливим та зневажливим відносно захисників України.
Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у виді трьох років позбавлення волі.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та вважає призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі межах санкції, встановленої ст. 336 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень)..

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Після набрання вироком законної сили доручити відділенню поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області затримати ОСОБА_6 та направити для відбування покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, відповідних клопотань до суду не надходило.

Суддя Таращанського  районного суду Київської області	  ОСОБА_20