Справа № 558/858/25
номер провадження 3/558/21/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року 	селище Демидівка 	

Суддя Демидівського районного суду Рівненської області Феха Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Демидівським РВ УМВС України в Рівненській області 25 листопада 2004 року), уродженця с. Великі Озера Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого слюсарем ТМ «Вілія», відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

7 грудня 2025 року о 9 годині 35 хвилин  ОСОБА_1 в с. Пашева, вулиця Молодіжна Дубенського району Рівненської області, керував електроскутером марки «Limousine1», без номерного знака, у стані алкогольного сп`яніння. Не погодившись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, відмовився від проведення такого огляду в медичному закладі.
 
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора марки «Drager ALKOTEST № 0620, що підтверджується тестом № 5796.
 
Згідно зафіксованих та роздрукованих на папері показників алкотесту «Drager» вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено 7 грудня 2025 року о 09 годині 41 хвилина, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становив – 0,44 %0. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.
 
З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився та від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
В судове засідання 27 березня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився.
 
В судовому засіданні 26 березня 2026 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня він їхав електроскутером в магазин по молоко. Коли він уже виїхав із затяжного повороту на середині згибу (заокруглення) дороги, побачив поліцейський автомобіль, який їхав йому на зустріч та, наближаючись виїхав на його смугу руху, змусивши здійснити вимушену зупинку. Працівник поліції запитав його, чому він їде без шолома та чому не включив при здійсненні зупинки правий покажчик повороту, запитував чи є у нього посвідчення водія. Він пояснював, що у нього є посвідчення водія категорія В, проте при собі документів не має. Пояснював також, що для керування електоскутером посвідчення водія та шолом непотрібно. Будь-яких документів за порушення правил дорожнього руху поліцейські відносно нього не складали, до відповідальності не притягували. При спілкуванні повідомили, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували продути алкотест. Показник алкотесту становив – 0,44 %0. Він не погоджувався з результатами огляду, оскільки цього дня алкогольних напоїв не вживав. Проте, від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, бо поспішав.
 
ОСОБА_1 також пояснив, що алкогольні напої він вживав напередодні ввечері, проте почував себе добре, тому і їхав електроскутером. Крім цього, зазначив, що не є водієм механічного транспортного засобу, тому не мав обов`язку їхати в медичний заклад для проходження огляду.
 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Лейковський М.П. в судовому засіданні висловив думку про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Адвокат Лейковський М.П. в судовому засіданні пояснив, що транспортний засіб електроскутер марки «Limousine1», яким керував ОСОБА_1 потужністю 1200 Вт не є механічним транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Для керування електроскутером, враховуючи його технічні характеристики, зокрема потужність електродвигуна, яка є значно нижчою від потужності електродвигуна для мопедів чи мотоциклів (3-4 кВт) не вимагається наявність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію. Таким чином, ОСОБА_1 не є водієм у розумінні визначеному розділом 2 Правил дорожнього руху «Права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів», а тому не несе обов`язку згідно п. 2.5 на вимогу поліцейського пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння, і відповідно не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Захисник вважає, що вимагаючи пройти огляд на стан сп`яніння працівники поліції у такий спосіб перевищили свої повноваження.
 
Крім цього, захисник пояснював, що поліцейські не зупиняли ОСОБА_1 , він сам вимушений був зупинитися, побачивши поліцейський автомобіль, який створив аварійну обстановку, перегородивши дорогу. Порушення правил дорожнього руху, що могло б бути причиною зупинки транспортного засобу працівниками поліції з боку ОСОБА_1 зафіксовано не було.
 
З вказаних підстав захисник ОСОБА_1 – адвокат Лейковський М.П. подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
 
Захисник Костюкевича І.І. зазначив також, що працівники поліції не надали можливості ОСОБА_1 ознайомитися з актом огляду на стан сп`яніння, сказавши щоб він підписав документ, хоч з результатами огляду він не погоджувався. Вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння – виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці є надуманими поліцейськими.
 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Лейковський М.П. заявив клопотання про долучення до матеріалів справи у якості судової практики рішення судів у аналогічних справах. Таке клопотання було задоволено судом. 
 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Ст. 252 КУпАП визначає, що суд зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
 
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття "транспортні засоби", зокрема ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху. 
 
Так, згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
 
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
 
Механічний транспортний засіб вживається у більш вузькому значені як - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
 
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 1 березня 2018 року.
 
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, визначено, що: електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
 
легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
 
низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
 
Таким чином, електроскутери, електросамокати, гідроскутери та інші подібні пристрої законодавчо віднесені до транспортних засобів.
 
Отже, коли електроскутер служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
 
Будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.
 
Електроскутер є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом і в даній ситуації був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.
 
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи, як учасника дорожнього руху, є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката, як механічного транспортного засобу, з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
 
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Згідно п.п. 2, 3 р.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
 
Згідно п. 7 р.1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 533911 від 7 грудня 2025 року та долучених до протоколу матеріалів, зокрема: направлення на огляд від 7 березня 2025 року, акта огляду від 7 грудня 2025 року, у  ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
 
Згідно п.п. 3, 4, 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) .
 
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
 
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності) .
 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
 
Згідно п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
 
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується частково його особистими поясненнями, згідно яких він дійсно керував електоскутером, при зупинці поцілейськими на вимогу пройшов огляд на стан сп`яніння, з результатами огляду не погоджувався та від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
 
-протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 533911 від 7 грудня 2025 року. В протоколі викладена суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин; 
-зафіксованими та роздрукованими на папері показниками алкотесту «Drager ALKOTEST № 6810, згідно яких огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено 7 грудня 2025 року о 09 годині 41 хвилина, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становив – 0,44 %0;
-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 7 грудня 2025 року, згідно якого результат огляду 0,44 %0 та у графі з результатами огляду згоден ОСОБА_1 поставив особистий підпис;
-направленням на огляд в КНП «Демидівська ЦРЛ» від 7 грудня 2025 року, що містить відомості про те, що ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я не доставлявся;
-рапортом поліцейського Бородавки А. від 7 грудня 2025 року;
-письмовим зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 533911 від 7 грудня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом «Limousine1», без номерного знака, та зобов`язується не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин.
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 533911 від 7 грудня 2025 року підтверджуються відтвореним відеозаписом з місця події, що був досліджений судом.
Щодо посилань адвоката Лейковського М.П. на ті обставини, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом потужністю 1200 Вт, то слід зауважити, що електроскутер марки «Limousine1», яким керував ОСОБА_1 , офіційно визнається транспортним засобом, за керування яким з ознаками алкогольного, наркотичного сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП.
Будь-яких доказів, що спростовували б обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до суду не надано та в судовому засіданні не встановлено.
При призначенні адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його сімейний та майновий стан; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З вказаних підстав, суддя приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується збір встановлений законом.
Обставин, що давали б підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, немає.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000,00 (Сімнадцять тисяч) гривень, що підлягає зарахуванню на рахунок UA218999980313020149000017001, код виду надходжень 21081300, МФО 899998, ЄДРПОУ 38012494, отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у визначений в ст. 307 КУпАП строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення згідно зі ст. 308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1  подвійний розмір штрафу – 34000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що підлягає зарахуванню на рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 ЄДРПОУ 37993783 банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником шляхом подання апеляційної скарги через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя:     Т.С. Феха.