Справа №678/461/26
Провадження №2-678-329/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Цибульського Д.В.,
при секретарі судового засідання Повх А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залів суду в селищі Летичів в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», представник позивача: Паладич Аліна Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

19.03.2026 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в особі представника Паладич А.О. від 04.03.2026 року, в якій вона просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, заборгованість за Договором №2263225 від 18.08.2021 року у розмірі 32780 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18.08.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір на умовах споживчого кредиту №2263225 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А592. Відповідно Розділу 1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі кредит), в сумі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбаченні Договором. Кредит надається на строк 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% на день ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти перерахувавши їх на карту позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання чим допустив з істотні порушення умов договору, не повернувши кошти, які були наданні йому у вигляді Позики., та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Представник позивача вказує, що 24.10.2021 року 14:05:16 боржник здійснив платіж на суму 10 грн., чим вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного договору. 15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ « РОСВЕН ІНВЕСТ УКРПЇНА»( ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №2-15072022, відповідно до умов якого, Первісний кредитор передає( відступає) Новому кредитору Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 2-15072022 від 15.07.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2263225 складає: 32780 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 22780 грн. - заборгованість по відсотках; 0 грн. - пеня, штрафи, 0 грн. - комісія.
19.03.2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
31.03.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву від 31.03.2026 року, в якому він просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову позивача повністю.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві міститься його прохання про проведення розгляду справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленим судом належним чином у судове засідання не з`явився, 31.03.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву від 31.03.2026 року, в якому він просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову позивача повністю.
Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до наступного.
Щодо позовної давності суд зазначає наступне.
За змістом ст.ст.256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України).
Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
При цьому суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.
Судом встановлено, що 18.08.2021 року ОСОБА_1 зайшов на офіційний сайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», де оформив в електронному вигляді заявку на отримання кредиту за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора А592. Після реєстрації відповідача в ІТС первісного кредитора і заповнення електроної завки на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора за адресою https://credit7.гф, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», 18.08.2021 року направило ОСОБА_1 пропозицію, (оферту) укласти Договір №2263225 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту. Отриманням ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankSD НБУ підтверджено особу, що вчиняла дії в ІТС первісного кредитора і встановлено як ОСОБА_1 .
В такий спосіб 18.08.2021 року між ТОВ ««ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора А592, за умовами якого позичальник отримав 10000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності.
Кредитодавець перерахував кошти в сумі 10000 грн. на банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 номер якої вказаний відповідачем при оформленні кредитного договору.
Відповідно до інформації ТОВ « УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» від 04.03.2024 року за вих.№13581-0403, 18.08.2021 року було успішно зараховано 10000 грн. маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua-103756981, призначення платежу : Зарахування 10000грн. на карту НОМЕР_3 .
Відповідно до п.1.2. Договору кредитодавець зобов`язався надати Кредит грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші обов`язки передбачені договором. Тип кредиту-кредит. Сума кредиту((загальний розмір) складає: 10000грн.
Відповідно до п.1.3 договору строк кредиту 30 днів. 
Відповідно до п.1.4 Тип процентної ставки-фіксована.
Відповідно п.1.4.1 Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки.
Відповідно до Додатковог договору до договору №2263225 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали цей додатковий договір у звязку із неможливість у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за Договором відповідно до розділу 4 Договору Клієнт ініціював продовження строку користування кредитом, так сторони погодили, що Строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 16.10.2021 року ( п.3.1). Процентна ставка за користування кредитом протягом строку встановленого в п.3.1 цього Додаткового договору:1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 
Таким чином, суд вважає, що первісний кредитор виконав своє зобов`язання.
Також судом встановлено, що 15.07.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»( ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №2-15072022, відповідно до умов якого, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників №1) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ №2-15072022 від 15.07.2022 року, до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2263225 від 18.08.2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2263225 від 18.08.2021 року, заборгованість складає 32780 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 22780 грн. - заборгованість по відсотках.
Отже кредитний договір №2263225 від 18.08.2021 року укладено 18.08.2021 року на 30 днів. Додатковим договором від 15.09.2021 року строк дії договору продовжено ще на 30 днів, дата поверненя кредиту - 16.10.2021 року. Протягом вказаного часу борг не було повернуто боржником, лише 24.10.21 року божником було здійснено платіж в погашення заборгованості на суму 10 грн. Отже саме з 24.10.2021 року розпочався перебіг позовної давності і до 24.10.2024 року, позивач мав законне право звернутись з вимогою до ОСОБА_1 , тобто протягом 3 років.
Позов до суду подано позивачем 19.03.2026 року.
Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 року (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п.п.18 і 19 такого змісту:«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Станом на 19.03.2026 року (звернення до суду з позовом у даній справі) воєнний стан на території України діяв і діє на даний час.
У зв`язку з наведеним вище, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку заявлено 19.03.2025 року, заявлено в межах строку позовної давності, оскільки 15.03.2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким, зокрема, позовна давність, визначена у ст.ст.257-259,362,559,681,728,789,1293 ЦК України продовжується на строк дії в Україні воєнного стану, так як останній день трьохрічного строку позовної давності звернення до суду в даному випадку припадає на 24.10.2024 року, тобто під час чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено.
Суд, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається.
Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальни зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).
Заявлені вимоги позивача підтверджено належними, допустимим та достовірними доказами, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2263225 від 18.08.2021 року у розмірі 32780 грн.
В зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, заборгованість за Договором №2263225 від 18.08.2021 року у розмірі - 32780 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, судовий збір у розмірі - 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження м.Київ, вул.Іллінська, 8, Київської області, п.і.04070, емейл: legal@svea.ua.
Представник позивача: Паладич Аліна Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження м.Київ, вул.Іллінська, 8, Київської області, п.і.04070, емейл: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2026 року.

Суддя: Д.В.Цибульський