ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2026 р. Справа№ 910/5335/21 (910/12777/24)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Остапенка О.М.
суддів: Отрюха Б.В. 
Сотнікова С.В. 

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:
від арбітражного керуючого Ткаченка Д.В.: Гуртовий В.В. згідно ордера
від ТОВ "Імідж Пікчерз": Петраш С.А. згідно ордера
від ТОВ "Імідж Пікчерз": Оплачко В.О. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року
у справі №910/5335/21(910/12777/24) (суддя Яковенко А.В.)
за позовом розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Імідж Пікчерз"
2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс"
3.Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"
про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та витребування майна 
в межах справи №910/5335/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс"
до Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) позовні вимоги розпорядника майна ПрАТ "Енергополь Україна" арбітражного керуючого Шимана Є.О. задоволено в повному обсязі; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 837, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №58, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 12,6 (дванадцять цілих шість десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314753280000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 841, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №114, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 13,0 (тринадцять цілих нуль десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314758880000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 842, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №18, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 18,4 (вісімнадцять цілих чотири десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314764280000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 840, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №30, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 19,0 (дев`ятнадцять цілих нуль десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314770280000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 843, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №84, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 16,8 (шістнадцять цілих вісім десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314779380000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 838, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №129, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 18,2 (вісімнадцять цілих дві десяті) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314785780000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 839, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №134, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 16,2 (шістнадцять цілих дві десяті) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314793280000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 832, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №40, підвал 1 -й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314815180000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 836, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №41, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 13,3 (тринадцять цілих три десяті) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314824380000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу машино-місця, серія та номер: 833, виданий: 18.03.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., укладений між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс"; витребувано об`єкт нерухомого майна, а саме машино-місце №102, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один), загальною площею 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314832580000, з володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у володіння ПрАТ "Енергополь-Україна"; здійснено розподіл судового збору.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Імідж Пікчерз" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) у повному обсязі та відмовити розпоряднику майна ТОВ "Енергополь-Україна" арбітражному керуючому Шиману Є.О. у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 01.12.2025 року колегією суддів у складі головуючого судді Доманської М.Л., суддів: Остапенка О.М., Козир Т.П. апеляційну скаргу ТОВ "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) з доданими до неї документами повернуто скаржнику на підставі ч.2 ст. 260 ГПК України.
09.12.2025 року ТОВ "Імідж Пікчерз" повторно звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/5335/21(910/12777/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 15.01.2026 за участю повноважних учасників провадження у справі.
У поданому 22.12.2025 року відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор ПрАТ "Енергополь-Україна" арбітражний керуючий Ткаченко Д.В. якого було призначено постановою Господарського суду міста Києва від 20.08.2025 у справі №910/5335/21, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
12.01.2026 року через систему "Електронний суд" арбітражний керуючий Ткаченко Д.В. подав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання, призначене на 15.01.2026 року, та всі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, а також поновити пропущений строк на подання даної заяви, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 14.01.2026 року вказану заяву було задоволено.
До початку судового засідання від ТОВ "Імідж Пікчерз" надійшла відповідь на відзив, а від арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. - клопотання про розгляд справи без його участі.
Судове засідання, призначене на 15.01.2026 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. на лікарняному.
Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з лікарняного та у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 року для розгляду справи №910/5335/21(910/12777/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Козир Т.П.
Ухвалою суду від 20.01.2026 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/5335/21(910/12777/24) за апеляційною скаргою ТОВ "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 та призначено її до розгляду на 12.02.2026 за участю повноважних представників сторін.
У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. з 10.02.2026 на лікарняному витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 для розгляду справи №910/5335/21(910/12777/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В. 
Ухвалою суду від 10.02.2026 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/5335/21(910/12777/24) за апеляційною скаргою ТОВ "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025.
Судове засідання, призначене на 12.02.2026 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. у відпустці.
Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з відпустки ухвалою суду від 13.02.2026 року розгляд справи призначено на 19.02.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі. 
До початку судового засідання через систему "Електронний суд" від представника скаржника надійшли додаткові письмові пояснення по справі, а від арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. - клопотання про розгляд справи без його участі.
Ухвалою суду від 19.02.2026 розгляд справи відкладено на 26.03.2026 на підставі положень ст. 216 ГПК України.
До початку судового засідання від представника ТОВ "Імідж Пікчерз" та ліквідатора ПрАТ "Енергополь-Україна" арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. надійшли додаткові пояснення по справі.
В судове засідання 26.03.2026 року з`явились представники ТОВ "Імідж Пікчерз" та арбітражного керуючого Ткаченка Д.В.
Арбітражний керуючий Ткаченко Д.В. особисто в судове засідання в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшов, його представником повідомлено про неможливість ліквідатора взяти участь у судовому засіданні.
Представники відповідача-2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач-2 повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Представники ТОВ "Імідж Пікчерз" вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
26.03.2026 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії розпорядження майном перебуває справа №910/5335/21 про банкрутство ПрАТ "Енергополь-Україна", провадження в якій відкрито ухвалою суду від 28.07.2021 року за заявою ТОВ "Будакс".
У жовтні 2024 року розпорядник майна ПрАТ "Енергополь-Україна" арбітражний керуючий Шиман Є.О. звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "Імідж Пікчерз", ТОВ "Будакс" та ПрАТ "Енергополь-Україна" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу машиномісць та витребування вказаних об`єктів нерухомого майна.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про фраудаторний характер спірних договорів, а саме:
- відчуження майна на підставі спірних договорів відбулось 18.03.2021, тобто у "підозрілий період" за 4 місяця до відкриття провадження у справі про банкрутство;
- оспорювані правочини ПрАТ "Енергополь-Україна" укладено з ТОВ "Будакс", яке підпадає під визначення заінтересованої особи, яка разом з боржником перебуває під контролем третьої особи, а саме ОСОБА_1 ;
- заниження вартості нерухомого майна, відчуженого за Договорами купівлі-продажу машиномісць від 18.03.2021;
- існування на момент укладення спірних договорів спору між ТОВ "Всходні Інвест" до ПрАТ "Енергополь-Україна" про стягнення 2 750 000,00 дол. США, вказана кредиторська заборгованість в подальшому була визнана ухвалою Господарського суду в міста Києві від 17.04.2024 року, у зв`язку із чим вчинення правочинів, предметом яких являється відчуження майна боржника завдає шкоду кредитору, перед яким у боржника наявна заборгованість.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5335/21 (910/12777/24); вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання.
За наслідками розгляду заявлених позивачем позовних вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21 (910/12777/24) позовні вимоги задавлено в повному обсязі з підстав їх доведеності належними та допустимими доказами.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції дійшов погодився з арбітражним керуючим щодо фраудаторності спірних правочинів, а тому дійшов висновку про визнання їх недійсними і, як наслідок, витребував спірне нерухоме майно - машиномісця №№58, 114, 18, 30, 84, 129, 134, 40, 41, 102, з незаконного володіння ТОВ "Імідж Пікчерз"
Відповідач-1 з даним рішенням не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного судового рішення, колегія суддів не погоджується з висновками суду та вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування такого рішення з огляду на наступне.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 про відкриття відносно ПрАТ "Енергополь-Україна" провадження у справі №910/5335/21 про банкрутство, серед іншого, зобов`язано розпорядника майна арбітражного керуючого Шимана Є.О. в строк до 28.09.2021 року провести інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду. 
На виконання вимог вказаної ухвали від 28.07.2021 року останнім була проведена інвентаризація активів і пасивів ПрАТ "Енергополь-Україна" станом на 09.08.2021 року.
Так, в ході здійснення своїх повноважень, розпорядником майна встановлено наступне.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №837 (надалі - Договір купівлі продажу №837), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №58, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №837).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №837 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314753280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,6 (дванадцять цілих шість десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №837 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №841 (надалі - Договір купівлі продажу №841), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №114, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №841).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №841 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314758880000.
Згідно п.1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 13,0 (тринадцять цілих нуль десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №841 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №842 (надалі - Договір купівлі продажу №842), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №18, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №842).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №842 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314764280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 18,4 (вісімнадцять цілих чотири десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №842 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №840 (надалі - Договір купівлі продажу №840), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №30, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №840).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №840 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314770280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 19,0 (дев`ятнадцять цілих нуль десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №840 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №843 (надалі - Договір купівлі продажу №843), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №84, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №843).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №843 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314779380000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 16,8 (шістнадцять цілих вісім десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №843 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №838 (надалі - Договір купівлі продажу №838), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №129, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №838).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №838 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231485780000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 18,2 (вісімнадцять цілих дві десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №838 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №839 (надалі - Договір купівлі продажу №839), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №134, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №839).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №839 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314793280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 16,2 (шістнадцять цілих дві десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №839 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є.за №832 (надалі - Договір купівлі продажу №832), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №40, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №832).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №832 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314815180000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №832 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є.за №836 (надалі - Договір купівлі продажу №836), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №41, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №836).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №836 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314824380000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 13,3 (тринадцять цілих три десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №836 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Будакс" (надалі - "Покупець") укладено Договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є.за №833 (надалі - Договір купівлі продажу №833), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №102, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №833).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №833 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314832580000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №833 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
В подальшому, 09.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець" укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2224 (надалі - Договір купівлі продажу №2224), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №58, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2224).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2224 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314753280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,6 (дванадцять цілих шість десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2224 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 205 000 (двісті п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
09.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2226 (надалі - Договір купівлі продажу №2226), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №114, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2226).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №841 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314758880000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 13,0 (тринадцять цілих нуль десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №22261 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 205 000 (двісті п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
13.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2272 (надалі - Договір купівлі продажу №2272), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №18, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2272).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2272 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314764280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 18,4 (вісімнадцять цілих чотири десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2272 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
13.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2270 (надалі - Договір купівлі продажу №2270), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №30, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2270).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2270 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314770280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 19,0 (дев`ятнадцять цілих нуль десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2270 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
13.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2273 (надалі - Договір купівлі продажу №2273), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №84, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2273).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2273 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314779380000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 16,8 (шістнадцять цілих вісім десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2273 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
13.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2271 (надалі - Договір купівлі продажу №2271), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №129, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2271).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2271 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231485780000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 18,2 (вісімнадцять цілих дві десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2271 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
13.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2260 (надалі - Договір купівлі продажу №2260), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №134, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2260).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2260 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314793280000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 16,2 (шістнадцять цілих дві десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2260 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
09.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2222 (надалі - Договір купівлі продажу №2222), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №40, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2222).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2222 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314815180000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2222 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 205 000 (двісті п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
09.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2223 (надалі - Договір купівлі продажу №2223), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №41, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2223).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2223 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314824380000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 13,3 (тринадцять цілих три десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2223 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
09.08.2021 між ТОВ "Будакс" (надалі - "Продавець") та ТОВ "Імідж Пікчерз" (надалі - "Покупець") укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. за №2225 (надалі - Договір купівлі продажу №2225), відповідно до якого представник продавця продав (передав у власність), а представник покупця купив (прийняв у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме машиномісце №102, підвал 1-й рівень літера "А", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Кондратюка Юрія, будинок 7/1 (сім дріб один) (п. 1.1 Договору купівлі-продажу №2225).
За змістом п. 1.2 Договору купівлі-продажу №2225 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2314832580000.
Згідно п. 1.3 Договору загальна площа відчужуваного машиномісця становить 12,9 (дванадцять цілих дев`ять десятих) кв.м.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу №2225 встановлено, що за домовленістю сторін, продаж машиномісця вчиняється за ціною 205 000 (двісті п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
Спір у справі виник у зв`язку із тим, що на думку позивача оспорювані договори купівлі-продажу машиномісць, укладені між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс", підпадають під усі критерії фраудаторності (передбачені ст. 42 КУзПБ), а тому просить суд визнати такі договори недійсними та витребувати спірне майно з власності ТОВ "Імідж Пікчерз".
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву наголосили, що оспорювані правочини є оплатними та не були направленні на ухилення від виконання зобов`язань перед іншими кредиторами, ціна договору є вищою ніж балансова вартість спірного майна, а тому, на дуку відповідачів, ПрАТ "Енергополь-Україна" не зазнало збитків внаслідок відчуження машиномісць, за таких обставин відповідачі зазначають, що ТОВ "Імідж Пікчерз" є добросовісним набувачем.
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.
Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України та ГК України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.
За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).
Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 ЦК України.
Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст.215 ЦК України).
За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 року у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 року у справі №6-806цс16 тощо.
Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Недійсність договору як приватно - правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17).
У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №755/17944/18 (провадження №61-17511св19) вказано, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).
Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.
Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.
Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.
Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.
У період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.
Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.
Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.
Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.
Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2020 року у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 року у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 року у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 року у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 року у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 року у справі №908/794/19(905/1646/17), від 02.06.2021 року у справі №904/7905/16).
Відповідно до частини 1 статті 42 КУзПБ (у редакції, чинній на момент укладення спірного правочину) господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Згідно з частиною 2 статті 42 КУзПБ (у редакції, чинній на момент укладення спірного правочину) правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.
Відтак, приписи статті 42 КУзПБ розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надають можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам цивільного та господарського законодавства, проте вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі №920/10/21 (920/868/21)).
Як було зазначено вище, 18.03.2021 між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Будакс" були укладені договори купівлі-продажу машиномісць №№832, 833, 836, 837, 838, 839, 840, 841, 842, 843.
Колегія суддів не заперечує того факту, що відчуження майна боржника на підставі спірних договорів відбулось у підозрілий період за 4 місяця до відкриття провадження у справі про банкрутство.
Разом з тим, приписи ст. 42 КУзПБ, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, передбачають лише можливість визнання судом правочинів, вчинених у підозрілий період, недійсними, а не імперативно встановлюють відповідний обов`язок суду за відсутності інших на те підстав. 
Таким чином, в даному випадку в межах розгляду справи підлягають дослідженню критеріїв фраудаторності правочину, на які посилається позивач.
Як встановлено колегією суддів, пунктом 2.1 Договорів купівлі-продажу №№832, 833, 836, 837, 841 передбачено, що за домовленістю сторін, продаж кожного машиномісця вчиняється за ціною 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
Аналогічним пунктом Договорів купівлі-продажу №№838, 839, 840, 842, 843 встановлено продаж кожного машиномісця за ціною 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ. Покупець здійснює розрахунок за цим Договором на поточний рахунок продавця.
Відповідно до наявних у справі платіжних доручень оплата за договорами була здійснено ТОВ "Будакс" у повному обсязі, а саме: платіжними дорученнями від 19.03.2021 за №№449 (оплата машиномісця №134), 448 (оплата машиномісця №129), 447 (оплата машиномісця №84), 446 (оплата машиномісця №30), 445 (оплата машиномісця №18), 442 (оплата машиномісця №114), 441 (оплата машиномісця №101), 440 (оплата машиномісця №58), 439 (оплата машиномісця №41), 438 (оплата машиномісця №40).
Таким чином, відчуження ПрАТ "Енергополь-Україна" майна за оспорюваними позивачем правочинами було здійснено на платній основі з отриманням за відчужене майно сум грошових коштів, в розмірі, що був визначений домовленістю сторін, оформленою оспорюваними договорами.
Так, звертаючись до суду з даним позовом, розпорядник майна ПрАТ "Енергополь-Україна" арбітражний керуючий Шиман Є.О., як підставу для визнання договорів недійсними, зазначав, що ціна договорів купівлі-продажу машиномісць становить від 190 000,00 грн. до 245 000,00 грн. за одне машиномісце, а також наголошував, що оспорювані договори укладались без проведення оцінки нерухомого майна, а отже вартість придбання нерухомості в розмірі 15 200,00 грн./1 кв.м. станом на березень 2021 не може вважатись ринковою. 
На підтвердження позовних вимог позивачем до справи долучено складений 17.01.2025 Звіт про оцінку нерухомого майна станом на 18.03.2021, який підготовлений суб`єктом оціночної діяльності ПП "Бізнес-Консалтинг", згідно якого оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість нерухомого майна - 10 машиномісць, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, буд. 7/1 та належать на праві власності ПрАТ "Енергополь-Україна", станом на дату оцінки складала 3 164 080,00 грн. (без ПДВ), а ринкова вартість кожного окремо з 10 машиномісць складала від 310 410,00 грн. до 326 250,00 грн. (без ПДВ).
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні саме цей звіт врахував як факт заниження ціни продажу 10 машиномісць за оспорюваними договорами.
Однак, колегія суддів критично оцінює складений 17.01.2025 звіт оцінювача, який підготовлений суб`єктом оціночної діяльності ПП "Бізнес-Консалтинг" (далі - звіту ПП "БК"), з огляду на наступне.
При проведенні оцінки оцінювач зібрав не достатньо вихідних даних для ідентифікації об`єкта оцінки, встановлення його фізичних і інших характеристик і не навів їх в Звіті, зокрема:
1) Звіт ПП "БК" взагалі не містить інформації про фізичний знос як спірних машиномісць, так і будинку, в якому вони розташовані, в цілому.
2) У Звіті відсутні технічні паспорти на спірні машиномісця, проте, без них об`єктивно неможливо провести оцінку.
3) У Звіті наявний розділ 3 "Аналіз ринку машиномісць в м. Києві станом на 2021р.", у якому в Таблиці 3.1. оцінювач наводить вартість машиномісць, по-перше, станом на дату складання Звіту ПП "БК", тобто станом на 17.01.2025р., а не на дату оцінки, а по-друге, додає інформацію про машиномісця, розташовані взагалі в іншому районі м. Києва, що не є коректним.
Відповідно до відомостей, викладених на арк.27-29 Звіту ПП "БК", оцінювач використав порівняльний підхід "метод аналогів продажів".
Проте, сам оцінювач на арк.21 Звіту ПП "БК" зазначив, що "для Оболонського району, де розташований Об`єкт оцінки, такі дані (мається на увазі архівні оголошення) відсутні", проте, він, без будь-якого обґрунтування, зазначає, що "коефіцієнт зміни ціни в часі, розрахований для Печерського району, може бути застосований для коректного розрахунку вартості машиномісць в Оболонському районі станом на дату оцінки".
Чому оцінювач обрав саме центральний, урядовий район міста Києва - Печерський, а не припустимо, Святошинський, або Дарницький, він ніяк не пояснив.
4) На арк. 9 Звіту ПП "БК" оцінювач послався на інформацію з ДРРП від 12.09.2024р., проте, як зазначено в самому Звіті ПП "БК", він зроблений 17.01.2025р., а дата оцінки - 18.03.2021р. Оцінювач не пояснив, чому ним використана зазначена Інформація з ДРРП, яка не сформована ані на дату оцінки спірного майна, ані на дату завершення складення Звіту. 
5) На арк. 13 Звіту ПП "БК" оцінювач послався на ДБН В2.3 -15:2007, актуальний станом на 2022 рік, хоча оцінювач проводив оцінку станом на 11.03.2021р. Тобто оцінювач застосував нормативно-правові акти в редакції, яка не існувала на дату оцінки.
Оцінювач помилково навів однакову оцінку кожного із спірних машиномісць, при тому, що всі вони відрізняються за площею одне від одного.
6) Крім того, всупереч п.п. 1, 2 розділу IV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом ФДМУ від 17.05.2018р. №658, немає інформації про реєстрацію Звіту ПП "БК" в Єдиній базі даних звітів про оцінку.
Звіт ПП "КБ", в порушення вказаної норми, не пройшов реєстрацію в Єдиній базі, доказів звортнього матеріали справи не містять.
Розпорядником майна до суду також подана Рецензія на звіт про оцінку цього нерухомого майна (дата підписання 24.01.2025), проведена оцінювачем Рябовим В.А., який діє у складі суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" (сертифікат СОД №401/2023 від 17.07.2023).
У поданій Рецензії відсутні жодні обґрунтування рецензента, а містяться виключно цитати із Звіту ПП "БК".
При цьому, рецензент на арк.6 Рецензії вказав, що ним були зроблені зауваження редакційного характеру, які були враховані в тексті Звіту. Однак, такі зауваження не могли бути враховані, оскільки Звіт ПП "БК" був складений 17.01.2025р., тобто раніше, ніж була розпочата Рецензія. Або це може свідчити про особисте спілкування рецензента з оцінювачем, що надає обґрунтовані сумніви у незалежності та неупередженості рецензента.
Також, на арк.7 Рецензії вказано, що "…за наявності інформації, що може вплинути на розрахунки та не було відомо Суб`єкту оціночної діяльності, оцінювачам СОД та Рецензенту, та момент складення рецензії, ця рецензія потребує перегляду та коригування".
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. 
Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №911/2243/18, від 18.05.2021 у справі №916/2255/18, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 26.02.2019 у справі №914/385/18 та від 05.02.2019 у справі №914/1131/18.
Стаття 78 ГПК України передбачає, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Проте, як зазначено вище, Звіт ПП "БК", яким обґрунтоване і оскаржуване рішення, ґрунтується повністю на припущеннях оцінювача, які безпосередньо впливають на формування хибного уявлення у суду про обставини справи, а саме, про реальну ринкову вартість спірних машиномісць, а отже такий Звіт не міг бути прийнятий судом першої інстанції, як достовірний доказ.
Суд першої інстанції ці обставини залишив поза увагою, порушив норму ст.78 ГПК України та дійшов неправильного висновку про задоволення позову на підставі недостовірного доказу.
На переконання колегії суддів, заявником не спростовано доводи апелянта про те, що спірні машиномісця було відчужені за ринковими цінами. Належних та ддопустимих доказів протилежного матеріали справи не містять.
Крім того, в оскаржуваному рішенні суд послався на долучений до матеріалів справи розпорядником майна Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Енергополь-Україна" та проаналізував наведені в ньому показники діяльності боржника у період з 31.12.2018 року по 31.12.2020 року. 
Однак, судова колегія погоджується з апелянтом, що у матеріалах справи №910/5335/21(910/12777/24), яка наразі розглядається в порядку окремого позовного провадження, відсутній Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Енергополь-Україна". 
Таким чином, рішення суду першої інстанції містить посилання та ґрунтується, в тому числі, на доказі, який в матеріалах справи відсутній.
Апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, аналізуючи доводи сторін та наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в даному випадку всупереч свого процесуального обов`язку позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що укладення спірних правочинів купівлі-продажу машиномісць відбулось за цінами, нижчими за ринкові, тобто в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких суд міг би дійти однозначного та беззаперечного висновку про фраудаторний характер оскаржуваних договорів з цієї підстави.
Також безпідставними є доводи позовної заяви, з яким погодився суд першої інстанції, про те, що на момент укладення спірних договорів існував спір між ТОВ "Всходні Інвест" до ПрАТ "Енергополь-Україна" про стягнення 2 750 000,00 дол. США за Договором позики №2/U від 01.12.2009 (справа №910/367/21) і вказана кредиторська заборгованість в подальшому була визнана ухвалою Господарського суду в міста Києві від 17.04.2024 року, у зв`язку із чим вчинення правочинів, предметом яких являється відчуження майна ПрАТ "Енергополь-Україна" завдає шкоду кредитору, перед яким у боржника наявна заборгованість.
Так, судова колегія зазначає, що спір у справі №910/367/21 виник через, начебто, невиконання боржником вимог Договору позики №2/U від 01.12.2009 року, укладеного між ТОВ "Всходні Інвест" та ПрАТ "Енергополь-Україна", з додатковими угодами до нього
Однак, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 року у справі №910/5335/21(910/15086/21), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 року, визнано недійсним Договір позики №1/U від 10.08.2009 року, укладений між ТОВ "Всходні Інвест" та ПрАТ "Енергополь-Україна", та Договір позики №2/U від 01.12.2009 року, укладений між ТОВ "Всходні Інвест" та ПрАТ "Енергополь-Україна". 
При цьому, справа №910/5335/21(910/15086/21) знаходилась на розгляді господарських судів ще з 2021 року.
Договір, визнаний судом недійсним, є таким з дня його укладення. Отже, відповідач-2 мав об`єктивні причини розраховувати на те, що Договір позики №2/U від 01.12.2009 року, є недійсним з дня його укладення, а отже, що в позові ТОВ "Всходні Інвест" у справі №910/367/21 з цієї підстави буде відмовлено.
Більш того, колегією суддів враховано, що на момент укладення спірних договорів у боржника не було заборгованості в розмірі 2 750 000,00 дол. США.
Проте, суд першої інстанції ці обставини також залишив поза увагою.
Отже, в даному випадку відсутні підстави для висновку про те, що вчинення спірних правочинів, предметом яких являється відчуження майна боржника, завдає шкоду ТОВ "Всходні Інвест".
Щодо доводів позивача про те, що оспорювані правочини ПрАТ "Енергополь-Україна" укладено з ТОВ "Будакс", яке підпадає під визначення заінтересованої особи, яка разом з боржником перебуває під контролем третьої особи, а саме ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 1 та 4 ст. 45 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", правочин вважається правочином, щодо якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), якщо він укладається товариством з будь-ким із таких осіб:
1) посадовою особою товариства або її афілійованою особою;
2) учасником, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє часткою, що становить 20 відсотків статутного капіталу товариства, або його афілійованими особами;
3) юридичною особою, в якій будь-яка з осіб, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, є членом органу товариства;
3-1) особою, яка здійснює функції управління таким товариством (у разі передання їй повноважень виконавчого органу товариства у випадках, передбачених законом);
4) іншою особою, визначеною статутом товариства.
Посадові особи товариства, винні у порушенні порядку вчинення правочинів із заінтересованістю, солідарно відповідають за збитки, завдані товариству.
Відповідно до ч. 9 ст. 42 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", афілійованими особами вважаються особи, які визнаються такими відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства".
Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про акціонерні товариства", афілійовані одна щодо іншої особи (далі - афілійовані особи):
- юридичні особи, одна з яких здійснює контроль над іншою або які перебувають під контролем третьої особи;
- члени сім`ї фізичної особи, а саме чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікуни (піклувальники), брати, сестри, діти та їхні чоловіки (дружини);
- фізична особа та члени її сім`ї і юридична особа, якщо ця фізична особа та/або члени її сім`ї здійснюють контроль над юридичною особою.
У відповідності до пп. "а", "б", "в" пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:
- для юридичних осіб, - якщо одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 25 і більше відсотків;
- для фізичної особи та юридичної особи, - якщо фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків;
- для фізичних осіб - чоловік (дружина), батьки (у тому числі усиновлювачі), діти (повнолітні/неповнолітні, у тому числі усиновлені), повнорідні та неповнорідні брати і сестри, опікун, піклувальник, дитина, над якою встановлено опіку чи піклування.
Згідно ст. 1 КУзПБ, заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.
Якщо правочини у підозрілий період вчиняються із заінтересованими особами, повинна діяти ще одна правова презумпція, оскільки заінтересована особа знає про стан неплатоспроможності боржника при вчиненні правочину. Ця презумпція стосується осіб, передбачених у статті 1 КУзПБ, де визначено коло заінтересованих осіб, а дія такої презумпції повинна накладати тягар доказування і на заінтересовану особу (аналогічний висновок викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 09.05.2023 року у справі №906/43/22 (906/458/22)).
Системний аналіз частин першої та другої ст. 42 КУзПБ дозволяє дійти висновку про те, що її структура визначає різні умови застосування підстав для визнання правочину недійсним.
Так, відповідно до частини першої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства необхідною умовою для визнання правочину недійсним, з підстав передбачених у ній, є встановлення обставин щодо порушення прав боржника або кредиторів внаслідок укладення такого правочину.
Тоді як частиною другою статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства не встановлено додаткових умов для визнання правочину недійсним, з підстав передбачених у ній, а визначено окремі, самостійні підстави для визнання недійсними відповідних правочинів.
Тобто саме по собі вчинення правочину із заінтересованою особою має наслідком його недійсність.
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №910/862/22(910/5477/23), від 24.04.2024 у справі №925/1577/20(925/288/23), від 23.04.2024 у справі №925/1577/20(925/129/23), від 30.05.2024 у справі №925/1577/20(925/147/23).
Так, стверджуючи про те, що спірні правочини укладено із заінтересованою особою, розпорядник майна боржника, з яким погодився суд першої інстанції, зазначив, що засновником ТОВ "Будакс" є ТОВ "Імідж Фінанс Груп" (код ЄДРПОУ 38179922) кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 (кредитор та акціонер ПрАТ "Енергополь-Україна") та підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно Протоколу №2 ТОВ "Будакс" від 07.06.2013 року, ТОВ "Імідж Фінанс Груп" продано належні йому частки Товариства, які складають 100%, ОСОБА_2 (50%) та ОСОБА_3 (50%).
Відповідно до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Будакс" від 18.06.2020 ОСОБА_2 відчужив свою частку 50% статутного капіталу ТОВ "Будакс" ОСОБА_3 .
З протоколу Наглядовою ради ПрАТ "Енергополь-Україна" від 23.06.2020 вбачається, що ОСОБА_2 є Головою наглядовою ради ПрАТ "Енергополь-Україна", який займає цю посаду на поточну дату.
З реєстру дозвільних документів вбачається, що ТОВ "Будакс" з моменту реєстрації компанії в 2013 отримано 10 дозволів на будівельні роботи, в 7 випадках з яких замовником виступали ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "Буйфіш Холдінгс" (код ЄДРПОУ 34762558), кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 ».
Разом з тим, з наведених тверджень заявника вбачається відсутність відносин контролю, передбачених ст.1 КУзПБ, оскільки ТОВ "Імідж Фінанс Груп", кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 , починаючи з 07.06.2013 року не є учасником ТОВ "Будакс" у зв`язку із відчуженням своєї частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а та обставина, що ОСОБА_2 з 23.06.2020 є Головою наглядової ради ПрАТ "Енергополь-Україна" ніяк на це не впливає, адже на дату укладення спірних договорів він вже не мав ніякого відношення до ТОВ "Будакс" через відчуження 18.06.2020 своєї частки 50% статутного капіталу ТОВ "Будакс" ОСОБА_3 .
Крім того, критерії фраудаторності правочинів не включають розтягнуте у часі ділове партнерство боржника з контрагентами, кількість яких може сягати сотень, або тисяч, а також, не включають факт представництва інтересів різноманітних юридичних осіб одними і тими ж адвокатами.
Стаття 1 КУзПБ не визначає такого критерію пов`язаності, як "особа, наближена до іншої особи", на що безпідставно посилається позивач. 
Таке поняття відсутнє і в інших актах законодавства України. 
Також, немає в ній і вказівки, що особа є пов`язаною, якщо вона менше ніж за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство) був кінцевим бенефіціарним власником контрагента боржника. Таке обмеження стосується виключно осіб, які входять до складу органів управління боржника, (директора, бухгалтера, тощо). Також, не є критерієм фраудаторності, укладення правочину з особою, зареєстрованою за тією ж адресою, що і боржник.
Посилання розпорядника майна боржника на те, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Імідж Пікчерз" є ОСОБА_1 , який в свою чергу, є акціонером відповідача-3, частка в статутному капіталі ПрАТ "Енергополь-Україна" якого складає 23%, жодним чином не підтверджує критерію такого фраудаторності правочину, як продаж боржником майна пов`язаній, або афілійованій особі, оскільки ПрАТ "Енергополь-Україна" за оскаржуваними договорами не відчужував спірні машиномісця безпосередньо на користь ТОВ "Імідж Пікчерз".
Отже, заявником не доведено вказаних вище критеріїв фраудаторності спірних договорів та не спростовано доводи апелянта щодо цього.
Судова колегія при перегляду справи в апеляційному порядку також враховує пояснення апелянта, які не спростовано належними доказами позивачем, що в даному випадку спірні правочини не завдали шкоди боржнику, оскільки не були спрямовані на виведення майна, а їх метою в момент їх укладання був продаж спірних машиномісць за їх ринковою ціною. Жодної прихованої мети, яка б проявилась через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку, не було і матеріалами справи протилежного не доведено.
Таким чином, позивачем в даному випадку не надано та матеріали справи не місять доказів, а судом, в свою чергу, не встановлено обставин на підставі таких доказів, з якими закон пов`язує можливість визнання договорів недійсними на момент їх вчинення (укладення) з настанням відповідних наслідків.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність розпорядником майна позовних вимог в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу машиномісць, а відтак у їх задоволенні слід відмовити. 
Щодо вимог позивача про витребування майна у ТОВ "Імідж Пікчерз" суд зазначає, що відповідно до положень статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина 1). Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3).
Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Так, шляхом подання віндикаційного позову майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину.
Водночас, наявність у власника права на витребування майна залежить передусім від того, на якій підставі чи за її відсутності набувач заволодів спірним майном і, відповідно, чи є такий набувач добросовісним, а також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник передав це майно у володіння, адже коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є обмеженим.
Для застосування пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України ключовими аспектами є відсутність волі власника на відчуження майна, добросовісність набувача, а також оплатність при відчуженні спірного майна.
Стаття 388 ЦК України передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі зазначеної норми залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння.
Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача на підставі зазначеної норми. Волею є детерміноване i мотивоване бажання особи досягти поставленої мети. Сама по собі воля не тягне юридичних наслідків для відповідної особи. Волевиявлення - прояв волі особою зовні, завдяки чому воля стає доступною для сприйняття іншими особами.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК країни ) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Зазначене також підтверджується висновками Верховного Суду, який неодноразово звертав увагу на те, що можливість задоволення позовних вимог на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язане із встановленням двох основних обставин - наявності волі у власника (позивача, який витребував майно) та обставин переходу права власності до останнього набувача (чи було таке набуття добросовісним чи не добросовісним).
Безумовною підставою для задоволення віндикаційного позову власника до добросовісного набувача спірного майна є отримання такого майна добросовісним набувачем безоплатно. 
Верховний Суд у складі у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 29.05.2024 року у справі №910/5808/20 зазначив, що для застосування положень п.3 ч. 1 ст.388 ЦК України є визначальним питання добросовісності/недобросовісності набувача, оплатність чи неоплатність набуття добросовісним набувачем такого майна, а також обставини, за яких спірне майно вибуло з володіння первісного власника (за волею чи без волі власника, наприклад, чи в порядку продажу майна у виконавчому провадженні при виконанні судового рішення чи за інших умов), а тому такі обставини підлягають обов`язковому з`ясуванню та перевірці судом для правильного вирішення ним спору.
Чинне законодавство України не пов`язує можливість або неможливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності або відсутності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу угод договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності або відсутності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу угод, за якими здійснювалося відчуження майна.
Так, у постанові від 03.10.2018 у справі №906/1765/15 Верховний Суд у контексті застосування норм права до правовідносин з витребування майна банкрута, яке було відчужено за оспорюваним правочином, дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 216, 388 Цивільного кодексу України за умови, якщо відповідний договір купівлі-продажу було судовим рішенням визнано недійсним, зазначена обставина є свідченням того, що майно за такими договорами вибуло всупереч волі власника.
Апеляційний господарський суд під час розгляду цієї справи не заперечує проти загального висновку, що визнання недійсним у судовому порядку договору (першого у ланцюгу договорів) у відповідних випадках може бути підставою для висновку про вибуття відповідного майна з володіння власника поза його волею.
Встановлення у справі передбачених частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України обставин є підставою для недійсності відповідного фраудаторного правочину, зокрема, за позовом арбітражного керуючого або кредитора у межах справи про банкрутство. Водночас відчужене у такий спосіб майно не можна за загальним правилом вважати таким, що вибуло з володіння боржника без його волі. Хоча воля боржника при укладенні фраудаторного правочину обумовлена наявністю у нього неправомірної та недобросовісної мети, проте вона усвідомлено спрямована на виведення майна з володіння боржника, перехід прав на таке майно до інших (пов`язаних) осіб задля приховання його від кредиторів, убезпечення від включення до ліквідаційної маси боржника тощо. У зазначеному випадку власник свідомо порушує засади (принципи) цивільного законодавства та зловживає своїм правом шляхом відчуження майна на шкоду кредиторам, і його воля спрямована саме на це.
Укладаючи фраудаторний правочин, боржник свідомо бажає настання правових наслідків у вигляді вибуття відповідного майна з його володіння. 
У разі подальшого відчуження набувачем отриманого на виконання фраудаторного правочину майна на користь іншої особи, яка не є пов`язаною з боржником та водночас не обізнана про придбання майна в особи, що не мала права його відчужувати, такий добросовісний набувач не повинен приймати на себе тягар неправомірних і недобросовісних дій боржника та його недобросовісного контрагента, пов`язаних із вчиненням правочину на шкоду кредиторам та виведенням майна тощо.
Отже, визнання фраудаторного правочину недійсним не є безумовною підставою для витребування відчуженого за ним майна з володіння останнього набувача. Необхідною передумовою для цього є встановлення обставин щодо недобросовісності саме цього набувача.
Водночас недобросовісність наміру (мотиву) дій власника - боржника при укладенні визнаного судом недійсним правочину щодо відчуження майна (якщо воно відбулось за його бажанням) не може бути достатньою підставою для витребування майна у добросовісного набувача за останнім правочином в порядку статті 388 ЦК України (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 924/408/21(924/287/23). 
Таким чином, майно, яке було відчужене за фраудаторним правочином за відсутності дефекту волі, не може бути витребувано саме у добросовісного набувача згідно з приписами ст.388 Цивільного кодексу України.
У протилежному випадку, добросовісний набувач перебуватиме в невигідному становищі порівняно з недобросовісним власником (який не дотримався вимог закону при укладенні правочину, спрямованого на відчуження майна). Отже, на такого набувача, попри його добросовісність, буде покладено індивідуальний і надмірний тягар, пов`язаний з втратою майна та необхідністю шукати способи компенсації своїх втрат (зокрема витрат на придбання майна, на його утримання, збереження, а також поліпшення відповідно до положень статті 390 Цивільного кодексу України). Водночас можливість застосування положень статті 330 Цивільного кодексу України буде значною мірою необґрунтовано обмежена.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 виснувала про важливе значення належної перевірки обставин, які свідчать про добросовісність або недобросовісність набувача як для застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна як такого, що може вважатися відповідним нормам справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про витребування спірного нерухомого майна - машиномісць №№58, 114, 18, 30, 84, 129, 134, 40, 41, 102, з незаконного володіння ТОВ "Імідж Пікчерз" у зв`язку із визнанням договорів купівлі-продажу машиномісць від 18.03.2021 недійсним на підставі статті 42 КУзПБ.
Разом з тим, в межах розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів визнано помилковим такий висновок, як наслідок апеляційну скаргу було задоволено та у позовних вимогах про визнання недійсними договорів купівлі-продажу машиномісць від 18.03.2021 відмовлено.
Отже, в даному випадку взагалі відсутні підстави для висновку про незаконність вибуття спірного майна з володіння ПрАТ "Енергополь-Україна".
Більш того, колегія суддів зазначає, що матеріали даної справи не містять доказів та судом першої інстанції не встановлено обставин недобросовісності відповідача-1 (ТОВ "Імідж Пікчерз") як кінцевого набувача машиномісць.
Позивачем, в свою чергу, ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному господарському суді таких обставин з посиланням на конкретні докази не доведено.
За вказаних вище обставин у сукупності судова колегія вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для витребування у відповідача-1 майна безпідставними, а тому позовні вимоги в цій частині також протиправно було задоволено оскаржуваним рішенням.
Господарський суд міста Києва наведених вище фактичних обставин справи у їх сукупності, які встановлені судом апеляційної інстанції, не врахував, чим допустив неповне дослідження обставин справи та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Отже, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам скаржника та встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним господарським судом, а відтак наявні підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імідж Пікчерз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) задовольнити.
2.Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 року у справі №910/5335/21(910/12777/24) скасувати.
3.Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
5.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 09.04.2026 року.
Головуючий суддя О.М. Остапенко 

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков