ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16733/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000211/2 від 26.08.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення товару декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію (далі – МД) №25UA205050032725U4. Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 26.08.2025 №UA205050/2025/000211/2, визначивши митну вартість за резервним методом. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначає, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару уповноваженою ним особою були подані передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідні документи, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України (тобто чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця), у зв`язку з чим давали можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом).
Відтак, позивач вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву відповідач пред`явленні позовні вимоги заперечив мотивуючи тим, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:
- відповідно калькуляції від 25.08.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 75600 грн, в тому числі по маршруту Pelt (Бельгія)– Ягодин (Україна) в сумі 73080 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 2520 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 25.08.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовна відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до Контракту є компанія, зареєстрована в Бельгії та товар оформлено на експорт в Бельгії (згідно копії митної декларації країни відправлення від 27.06.2025 №25BE000004197162B0). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.08.2025 №A55426795 виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп», видане в Австрії. Дане може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, а також наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту, що створює ризик наявності комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов Контракту, витрати на оплату яких можуть бути невід`ємними складовими митної вартості товару. Отже, існує ризик недостовірності повноти декларування всіх складових митної вартості товару;
- свідоцтво про реєстрацію №A55426795 видане 18.08.2025, проте оплата за товар здійснена лише 20.08.2025 (згідно платіжної інструкції №49). Тобто, реєстрація транспортного засобу на ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» здійснена до оплати за товар та передачі автобуса у власність Покупця. Також зазначаємо, що згідно рахунка-фактури від 23.06.2025 №240835 умови оплати вказані: оплата банківським переказом перед доставкою. Експорт товару, згідно копії митної декларації країни відправлення №25BE000004197162B0 здійснено 27.06.2025, а оплата за товар, згідно платіжної інструкції №49 лише 20 серпня 2025 року. Вищезазначене свідчить про порушення умов пункту 5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.06.2025 №2306/25BE (далі - Контракт) щодо 100% передоплати; а згідно п. 10 Контракту вказано, що за невиконання зобов`язань передбачених контрактом, кожна з винних сторін несе майнову відповідальність (без уточнення сум та видів). Проте, більшість комерційних договорів передбачає фінансову відповідальність за прострочення оплати, такі як пеня або штраф; розірвання договору; реструктуризацію тощо, але до митного оформлення не надано жодної інформації, яка пояснює дану невідповідність.
Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару на вимогу митниці не надано жодних додаткових документів, листом від 26.08.2025 повідомлено про їх відсутність.
В подальшому митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 26.08.2025 №UA205050/2025/000211/2. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - автобус пасажирський, бувший у використанні, марки VDL, модель JONCKHEERE, тип двигуна - дизельний, потужність двигуна - 117kW, робочий об`єм циліндрів – 4462 см3, календарний рік виготовлення - 2010», торговельна марка VDL, країна походження EU, імпорт товару здійснено з Бельгії з врахуванням обсягу ввезеного товару (1) шт. Рівень митної вартості становить 30450 євро/од. Оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за ЕМД від 23.07.2025 №UA205150/2025/010941.
З огляду на наведене вище, вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000211/2 від 26.08.2025 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.
Вважає, що підстави для задоволення адміністративного суду відсутні.
Одночасно з відзивом, відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні.
Щодо клопотання про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.
Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.
Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.
23 червня 2025 року між ТОВ «777 Трейдінг Груп» та А.М.BUSES N.V. (Бельгія), укладено контракт №2306/25ВЕ, відповідно до умов якого А.М.BUSES N.V. (надалі - продавець), зобов`язується поставити товар - VDL vin - YB61LX11909F14278, ТОВ «777 Трейдінг Груп» (надалі - покупець) прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті. Ціна Контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна сума контракту №2306/25ВЕ від 23.06.2025 становить 8 500,00 Євро. Ціна транспортного засобу становить 8 500,00 Євро.
Умови поставки EXW BE Pelt відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Форма оплати - передоплата.
Відповідно до інвойса №240835 від 23.06.2025 А.М.BUSES N.V. поставлено вживаного автобуса VDL JONCKHEERE vin - НОМЕР_1 
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №49 від 20.08.2025 здійснена оплата за контрактом №2306/25ВЕ від 23.06.2025.
З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 23.06.2025 декларантом ТОВ «777 Трейдінг Груп» в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано МД №25UA205050032725U4 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL JONCK.HEERE, модель згідно з довідником -1LX119, - (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 , - загальна к-сть місць, включаючи водія – 47, - призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, -тип двигуна – дизель, - робочий об`єм циліндрів двигуна 4462см.куб., - тип двигуна –невизначений, - потужність - 117кw, - колісна формула - 4x2, - календарний рік виготовлення – 2010, - модельний рік виготовлення – 2010. Країна виробництва - (ВЕ). Торгівельна марка «VDL»«
Митна вартість товару визначена за основним - першим методом.
Для підтвердження митної вартості надано: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №240835 від 23.06.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) №Е 5.997.714 від 30.06.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 18.08.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 20.07.2011; банківський платіжний документ, що стосується товару – платіжна інструкція №49 від 20.08.2025; калькуляція транспортних витрат від 25.08.2025; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №2269 від 25.08.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2306/25ВЕ від 23.06.2025; договір про надання послуг митного брокера №9 від 21.04.2025; довідка №250825028 від 25.08.2025; фото від 25.08.2025; копія митної декларації країни відправлення №25BE000004197162B0 від 27.06.2025.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) транспортні (перевізні) документи; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На електронне повідомлення митного органу декларант листом від 26.08.2025 повідомив, що більше наявних додаткових документів для підтвердження заявленої вартості товару надаватись не будуть.
26.08.2025 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000211/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000736.
У графі 33 оскаржуваного рішення від 26.08.2025 №UA205050/2025/000211/2 зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:
- відповідно калькуляції від 25.08.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 75600 грн, в тому числі по маршруту Pelt (Бельгія)– Ягодин (Україна) в сумі 73080 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 2520 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 25.08.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовна відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до Контракту є компанія, зареєстрована в Бельгії та товар оформлено на експорт в Бельгії (згідно копії митної декларації країни відправлення від 27.06.2025 No25BE000004197162B0). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.08.2025 №A55426795 виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп», видане в Австрії. Дане може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, а також наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту, що створює ризик наявності комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов Контракту, витрати на оплату яких можуть бути невід`ємними складовими митної вартості товару. Отже, існує ризик недостовірності повноти декларування всіх складових митної вартості товару;
- свідоцтво про реєстрацію №A55426795 видане 18.08.2025, проте оплата за товар здійснена лише 20.08.2025 (згідно платіжної інструкції №49). Тобто, реєстрація транспортного засобу на ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» здійснена до оплати за товар та передачі автобуса у власність Покупця. Також зазначаємо, що згідно рахунка-фактури від 23.06.2025 №240835 умови оплати вказані: оплата банківським переказом перед доставкою. Експорт товару, згідно копії митної декларації країни відправлення №25BE000004197162B0 здійснено 27.06.2025, а оплата за товар, згідно платіжної інструкції №49 лише 20 серпня 2025 року. Вищезазначене свідчить про порушення умов пункту 5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.06.2025 №2306/25BE (далі - Контракт) щодо 100% передоплати; а згідно п. 10 Контракту вказано, що за невиконання зобов`язань передбачених контрактом, кожна з винних сторін несе майнову відповідальність (без уточнення сум та видів). Проте, більшість комерційних договорів передбачає фінансову відповідальність за прострочення оплати, такі як пеня або штраф; розірвання договору; реструктуризацію тощо, але до митного оформлення не надано жодної інформації, яка пояснює дану невідповідність.
Витребувані документи декларант відмовився надати, про що зазначено в листі від 26.08.2025.
Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАС. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару «Автобус пасажирський, бувший у використанні, марки VDL, модель JONCKHEERE, тип двигуна - дизельний, потужність двигуна - 117kW, робочий об`єм циліндрів – 4462 см3, календарний рік виготовлення - 2010», торговельна марка VDL, країна походження EU, імпорт товару здійснено з Бельгії з врахуванням обсягу ввезеного товару (1) шт. Рівень митної вартості становить 30450 євро/од. за ЕМД від 23.07.2025 №UA205150/2025/010941. Коригування на обсяг партії, комерційні умови не здійснювалося.
Товар випущено у вільний обіг згідно МД №25UA205050032899U0 від 26.08.2025 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.
Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Так, до МД №25UA205050032725U4 декларант позивача подав наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №240835 від 23.06.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) №Е 5.997.714 від 30.06.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 18.08.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 20.07.2011; банківський платіжний документ, що стосується товару – платіжна інструкція №49 від 20.08.2025; калькуляція транспортних витрат від 25.08.2025; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №2269 від 25.08.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2306/25ВЕ від 23.06.2025; договір про надання послуг митного брокера №9 від 21.04.2025; довідка №250825028 від 25.08.2025; фото від 25.08.2025; копія митної декларації країни відправлення №25BE000004197162B0 від 27.06.2025.
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 23.06.2025 №2306/25ВЕ визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.
Згідно з пунктом 1, контракту предметом поставки транспортні засоби VDL vin - НОМЕР_1 .
Загальна сума контракту №2306/25ВЕ від 23.06.2025 становить 8 500,00 Євро. Ціна однієї одиниці транспортного засобу становить 8 500,00 Євро.
Відповідно до інвойса №240835 від 23.06.2025 А.М.BUSES N.V. поставлено вживаного автобуса VDL JONCKHEERE vin - НОМЕР_1 . Даним документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати.
Ціна товару в інвойсі №240835 від 23.06.2025 (8 500,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA205050032725U4 (графа 22).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №49 від 20.08.2024, відповідно до якої позивач на виконання умов контракту №2306/25ВЕ від 23.06.2025, перерахував на рахунок продавця 8 500,00 Євро (тобто, за один автобус).
Суд наголошує, що ціна продажу імпортованого товару це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД №25UA205050032725U4 фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі №240835 від 23.06.2025. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Крім того, визначаючи митну вартість за першим методом за МД №25UA205050032725U4, декларант до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України 73080,00 грн, що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із МД калькуляцією транспортних витрат від 25.08.2025, так як транспортування здійснюється власним ходом та на вимогу митного органу надано копію договору про надання послуг від 15.08.2025 №15/08 та акт прийому-передачі №15/08 від 25.08.2025.
Розподіл витрат проведено відповідно до інформації наданої виконавцем договору на транспортування.
Вартість транспортування до кордону включена у ціну товару та відповідно сплачено всі податки.
Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, не вказав, що такими доказами повинні бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому суд вважає, що надана калькуляція транспортних витрат та копія договору про надання послуг від 15.08.2025 №15/08 та акт прийому-передачі №15/08 від 25.08.2025 відповідають рекомендаційним вимогам наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».
Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.
Щодо твердження митного органу про те, що продавцем товару відповідно до контракту від 23.06.2025 №2306/25ВЕ є компанія, зареєстрована в Бельгії та товар оформлено на експорт в Бельгії (згідно копії митної декларації країни відправлення від 27.06.2025 No25BE000004197162B0), при цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.08.2025 № НОМЕР_4 виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп», видане в Австрії, суд зазначає наступне.
Документ з номером № А55426795 від 18.08.2025 є свідоцтвом про допуск транспортного засобу до експлуатації. (тимчасові номерні знаки G3JPM на період з 18.08.2025 по 07.09.2025) і є дозволом для руху транспортного засобу по дорогах Європейського Союзу з метою його вивезення за межі Європейського Союзу..
Видача Свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації № А55426795 від 18.08.2025 в іншій державі - члені Європейського Співтовариства (Австрія) є законною та відповідає вимогам Директиви Європейського Парламенту і Ради 2009/103/СС від 16 вересня 2009 року про страхування цивільної відповідальності у зв`язку з використанням моторних транспортних засобів та забезпечення виконання обов`язку щодо страхування такої відповідальності.
Видача Свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації № А55426795 від 18.08.2025 не є свідченням здійснення реєстрації транспортного засобу в розумінні Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЄС від 29.04.1999 «Про реєстраційні документи на транспортні засоби».
Свідоцтво про допуск транспортного засобу до експлуатації № А55426795 від 18.08.2025 та умови поставки EXW BE Pelt митним органо визнано.
Товар випущено у вільний обіг за ВМД №25UA205050032899U0 від 26.08.2025.
Стосовно твердження митного органу, що свідоцтво про реєстрацію №А55426795 видане 18.08.2025, проте оплата за товар здійснена лише 20.08.2025 (згідно платіжної інструкції №49), тобто, реєстрація транспортного засобу на ТзОВ «777 Трейдінг Груп» здійснена до оплати за товар та передачі автобуса у власність покупця, суд зазначає, що оплата за контрактом проведена в повному обсязі відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №49 від 20.08.2025, яке скеровано на адресу митного органу в порядку ст.55 Митного Кодексу України.
Транспортні засоби подані до митного оформлення ідентифікуються з контрактом за vin кодом. Ідентифікаційний номер транспортного засобу (англ. Vehicle identification number - VIN), або VIN-код — це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833.
Термін оплати жодним чином не стосується ціни товару і ніяким чином не впливає на складові митної вартості. Умови оплати не є складовими митної вартості.
Суд вважає дане зауваження відповідача не обґрунтованим.
Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000736.
Скасування картки відмови не дає можливості поновлення або продовження здійснення митного оформлення за митною декларацією щодо якої надана така відмова, оскільки згідно з частиною 2 статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у митному оформленні товарів, подається нова митна декларація.
26.08.2025 декларантом подано митну декларацію №25UA205050032899U0 за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.
На підставі зазначеного рішення ТзОВ «777 Трейдінг Груп» внесено грошову гарантію в сумі 198 180,91 грн, в тому числі ПДВ – 198 180,91грн.
З урахуванням вище наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
За приписами частини третьої статті 53 МК України вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.
При цьому суд зазначає, що відсутність договірних відносин із третіми особами вже само по собі робить невиконуваною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам. Тому митний орган не може покликатися на ненадання декларантом таких документів, яких у нього не було і не могло бути. Доказів протилежного відповідачем не надано. Аналогічно позивач не може надати страхових документів, оскільки страхування вантажу не здійснювалося, що підтверджується калькуляцією транспортних витрат від 14.04.2025. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.
Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).
Щодо необхідності надання банківських платіжних документів, транспортних документів, то їх витребування є безпідставним, оскільки такі документи надавалися митному органу як під час митного оформлення товару, так і в порядку частини восьмої статті 55 МК України.
З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Тож вартість аналогічних чи подібних товарів може істотно відрізнятись з огляду на технічний стан транспортного засобу, пробіг, умови поставки тощо. Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 01.05.2025 №UA205050/2025/000113/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.
Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.
Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн, сплачений платіжною інструкцією від 20.11.2025 №480.
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 19 серпня 2025 року №UA205050/2025/000211/2.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код 44356571).
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385).

Суддя А.Я. Ксензюк