Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків  
17 квітня 2026 р. справа №520/31092/25
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), треті особи: Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022), Військова частина НОМЕР_4 як підрозділ підпорядкування військовій частині НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині видачі Довідки про безпосередню участь в заходах оборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про призначення пенсії у випадку втрати годувальника для малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незаконною;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 видати позивачу довідку про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно Додатку 6 до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. №887 та видати позивачу документи (Витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 у зв`язку зі смертю, довідку про обставини смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), необхідні для подачі до органу територіального Пенсійного фонду України документів про призначення пенсії у випадку втрати годувальника для малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. 
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2025 році позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 були надані заяви про отримання Довідки про безпосередню участь в заходах оборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Витягу з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 у зв`язку зі смертю, довідки про обставини смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідні для призначення пенсії у випадку втрати годувальника в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але жодних відомостей щодо прийняття або відмови у призначенні відповідних виплат та наданні документів відповідачем здійснено не було. З приводу бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 мали місце неодноразові звернення до вказаного органу, а також на «Гарячу лінію» Міністерства оборони України, зареєстроване звернення №8302 від 25.09.2025, але жодної реакції щодо надання або відмови у наданні відповідних документів відповідачем здійснено не було. Таким чином, ненадання документів, що є підставою для призначення відповідних соціальних виплат малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (у зв`язку зі смертю батька позивача), за якими позивач звернулась до відповідача, порушує права, передбачені ст. 1 Протоколу до Європейської Конвенції з захисту прав людини, що є підставою звернення до суду з даним позовом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на початку 2025 року позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про призначення/перерахування пенсії. 28.03.2025за вих. №2216, 2217 ІНФОРМАЦІЯ_6 були направлені запити до військової частини НОМЕР_4 про надання відповідних документів. Станом на теперішній час відповіді від в/ч НОМЕР_4 на надходило. Станом на теперішній час позивач зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_5 з лише з однією заявою. Жодних інших заяв позивач не надсилала та не реєструвала. З огляду на те, що розпорядником витребуваної позивачем інформації є Військова частина НОМЕР_4 , яка станом на теперішній час у відповідь на надіслані запити не надала запитувану інформацію, у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня документація, яку позивач зазначає в своїх позовних вимогах.
У відповіді на відзив позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.
Міністерство оборони України, як третьою особою у справі, подані пояснення, в яких зазначено про те, що ОСОБА_4 не займав жодної посади в штаті безпосередньо саме в апараті Міністерства оборони України, як юридичної особи; військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходив, а отже, будь-які безпосередні правовідносини з приводу предмету спору у даній справі між позивачем та Міністерством оборони України місця не мали і не мають. З огляду на викладене вбачається, що Міноборони не є розпорядником інформації та доказів щодо предмету спору.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 30.03.2022 по 06.01.2023 проходив військову службу у Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_4 .
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Мереф`янською міською радою Харківського району 11.01.2023, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно Протоколу засідання військово-лікарської комісії №2025-0619-1353-0085-0 від 19.06.2025 "12 Регіональна ВЛК (м. Харків)", комісією постановлено, що травма молодшого сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - "колото-різана рана правого стегна з ушкодженням стегнової артерії. Гостра крововтрата", яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Мереф`янською міською радою Харківського району; Лікарським свідоцтвом про смерть №5, виданим 07.01.2023 Костянтинівським відділенням Донецького ОБСМЕ; Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 28.04.2024 у справі №225/1020/23; актом службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 06.01.2023 №20 - Травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Також, у Протоколі засідання ВЛК №2025-0619-1353-0085-0 від 19.06.2025 зазначено про те, що ОСОБА_4 з 30.03.2022 по 30.10.2022 (з перервами) приймав участь у бойових діях під час збройної агресії російської федерації.
ОСОБА_4 звільнений із Збройних Сил 06.01.2023 у зв`язку зі смертю.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 19.08.2019, ОСОБА_4 є батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області від 17.03.2025 №108/25 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини-сироти, яка з 03.03.2025 тимчасово влаштована до родини ОСОБА_1 .
Рішенням Органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області від 17.03.2025 №109/25 встановлено опіку над дитиною-сиротою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , опікуном над дитиною.
ОСОБА_1 , як опікун малолітньої ОСОБА_2 , звернулась в її інтересах до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 19.08.2025, в якій просила видати довідку про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано відповіді на подану позивачем заяву.
Як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, на початку 2025 року позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про призначення/перерахування пенсії. 28.03.2025 за вих. №2216, 2217 ІНФОРМАЦІЯ_6 були направлені запити до військової частини НОМЕР_4 про надання відповідних документів. Станом на теперішній час відповіді від в/ч НОМЕР_4 на надходило. Жодних інших заяв позивач не надсилала та не реєструвала.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1, 3-4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частинами 2 - 4 ст. 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у навчальну частину (центр) з територіального центру комплектування та соціальної підтримки (збірного пункту) - для громадян, направлених для проходження базової військової служби;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;
5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, для громадян України, які добровільно прибули до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період;
6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №2232-ХІІ закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ) ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно положень ст. 5 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 10-1 Закону №3551-ХІІ до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули, померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.
Підставою для надання членам сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є довідка про безпосередню участь такої особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими така особа брала безпосередню участь у здійсненні зазначених заходів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» (далі - Порядок №413).
24.08.2023 набула чинності Постанова КМУ від 22.08.2023 №887 «Про внесення змін до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».
Вказаною Постановою № 887:
1. в абзацах другому і третьому пункту 2-1 слова поранення, контузії, каліцтва замінити словами травми (поранення, контузії, каліцтва).
2. У пункті 4:
1) в абзацах четвертому і дев`ятому слова поранення, контузії, каліцтва замінити словами травми (поранення, контузії, каліцтва), а слова матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв - словами та довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);
2) абзац десятий викласти в такій редакції:
для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.;
3) в абзаці одинадцятому слова До зазначених документів особи замінити словом Особи;
4) в абзаці сімнадцятому слова поранення, контузії, каліцтва замінити словами травми (поранення, контузії, каліцтва).
3. Абзац п`ятий пункту 6 викласти в такій редакції:
Особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6..
Також вказаною Постановою №887 додаток 6 до Порядку, а саме Довідка, видача якої є предметом даного спору, викладений в оновленій редакції.
Суд зазначає, що відповідно до п. 12 розділу ХІV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міноборони від 15.09.2022 №280 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за №1407/38743) особові справи (для осіб офіцерського складу - обидва примірники) померлих (загиблих), визнаних безвісно відсутніми, оголошених померлими осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виключених із списків особового складу Збройних Сил (Держспецтрансслужби), пересилаються до відповідних ТЦК та СП за місцем проживання сімей (близьких родичів) померлих (загиблих), визнаних безвісно відсутніми, оголошених померлими військовослужбовців. Якщо місце проживання (перебування) сім`ї (близьких родичів) невідоме або військовослужбовець не мав сім`ї (близьких родичів), особова справа надсилається до відповідного ТЦК та СП за місцем призову (прийняття) на військову службу (останнього місця проживання) померлого (загиблого), зниклого безвісти, визнаного безвісно відсутнім або оголошеного померлим військовослужбовця.
До особової справи (для осіб офіцерського складу - до обох примірників) долучаються витяги з наказів по стройовій частині про виключення із списків особового складу військової частини та витяги з наказів по особовому складу про виключення із списків особового складу Збройних Сил (Держспецтрансслужби).
Відтак, суд зазначає, що особова справа разом із всіма наявними в ній документами, в тому числі, які підтверджують безпосередню участь в бойових діях, направляється до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для зберігання у разі загибелі військовослужбовця з військової служби.
Судом встановлено, що 19.08.2025 ОСОБА_1 звернулась в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887.
Однак, доказів розгляду вказаної заяви ІНФОРМАЦІЯ_4 та надання відповіді про видачу чи відмову у видачі запитуваної позивачем довідку, суду не надано.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, після отримання від позивача заяви та документів, які підтверджують наявність підстав для надання такої довідки, повинен був розглянути зазначене питання.
Отже, відсутність належним чином оформленої відповіді на заяву позивача про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887, або мотивованої відмови у наданні такої свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2025, поданої в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 , про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою згідно додатку 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887.
Щодо наявності підстав для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 видати позивачу довідку про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно Додатку 6 до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. №887 та видати позивачу документи (Витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 у зв`язку зі смертю, довідку про обставини смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), необхідні для подачі до органу територіального Пенсійного фонду України документів про призначення пенсії у випадку втрати годувальника для малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Як встановлено судовим розглядом, заява позивача взагалі не розглядалась відповідачем, а отже, підстави для надання або відмови у наданні довідки, згідно вимог чинного законодавства, відповідачем не перевірялись.
Враховуючи, що відповідачем не досліджувалось виконання заявником всіх необхідних умов для видачі запитуваної довідки, аналізу документів, на підставі яких мала видатись довідка, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача в межах спірних правовідносин є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025, поданої в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 , про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887. 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), треті особи: Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022), Військова частина НОМЕР_4 як підрозділ підпорядкування військовій частині НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2025, поданої в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 , про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою згідно додатку 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025, поданої в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 , про надання довідки про безпосередню участь особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.