№ 207/4959/25 
№ 2/207/175/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/4959/25 за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг ,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2025 року КП КМР «Міськшляхтепло» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривень 72 копійки , інфляційні втрати у розмірі 78461 гривня 65 копійок , 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок , оскільки відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають заборгованість перед КП КМР «Тепломережі» за послуги централізованого опалення квартири , яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Квартира в централізованому порядку забезпечується відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення . В порушення своїх зобов`язань відповідачі оплату послуг , наданих ним КП КМР «Тепломережі» не здійснювали у повному обсязі . Заборгованість за період з листопада 2007 року по березень 2020 року складає 83528 гривень 72 копійки . Відповідно до рішення Кам`янської міської ради № 2008-44/VІІ від 9 липня 2020 року , між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» було укладено договір № 16 від 2 листопада 2020 року про відступлення права вимоги , згідно якого КП КМР «Тепломережі» , передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . На виконання рішення Кам`янської міської ради від 29 листопада 2024 року № 3217-63/VІІ , між КП КМР «Центральні тепломережі» та КП КМР «Міськшляхтепло» укладено договір № 00-01/0101 від 18 грудня 2024 року про відступлення права вимоги , яке належало КП КМР «Центральні тепломережі» , згідно якого КП КМР «Центральні тепломережі» передало КП КМР «Міськшляхтепло» право грошової вимоги , що належали КП КМР «Центальні тепломережі» до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) 1 групи (населення) . Отже , КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимоги до боржників та їх належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . За весь час наданих послуг КП КМР «Тепломережі» від споживачів не надходило жодної інформації або повідомлення про ненадання послуг , надання їх не у повному обсязі або неналежної якості . Відповідно рішення Кам`янської міської ради № 4118-77/VII від 26 вересня 2025 року «Про внесення змін до відомостей КП КМР «Міськшляхтепло» змінено місцезнаходження КП КМР «Міськшляхтепло» на : вулиця Архітектурна , 1/108 , місто Кам`янське , Дніпропетровська область , 51922 , Україна . Згідно інформації з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , 10 грудня 2025 року змінено місцезнаходження юридичної особи . Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення , але відповідачі не здійснювали оплати отриманих послуг . Таким чином , заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення становить : 83528 гривень 72 копійки , інфляційні втрати у розмірі 78461 гривня 65 копійок , 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок .
Представник позивача КП КМР «Міськшляхтепло» Тертишна О.О. у судове засідання не явилася , письмово просила розглядати справу без їх участі , заявлений позов підтримала повністю . У наданих додаткових поясненнях представником позивача зазначено , що відповідачами не наведено жодних доводів , здатних спростувати аргументи позову . Відповідачі не виконали обов`язку доказування правомірності своїх дій , передбаченого нормами чинного законодавства України . Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах . Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів , затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону . Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач , колективний споживач) . Отже , згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користувалися ними . Відсутність укладеного договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі . Відповідно до правової позиції , висловленої у постанові ВСУ від 30 жовтня 2012 року по справі № 6-59цс13 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користуються ними , і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі . Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові № 904/7183/17 від 4 липня 2021 року , згідно якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користуються ними , і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі . Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення , але відповідачі не здійснювали оплати отриманих послуг . Таким чином , заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення становить 83528 гривень 72 копійки , індекс інфляції у розмірі 78461 гривні 65 копійок , 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок . 25 жовтня 2023 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривні 72 копійки , судового збору у розмірі 268 гривень 40 копійок , який ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 липня 2024 року було скасовано . Таким чином , строк позовної давності переривався , оскільки були пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості шляхом подачі заяви про видачу судового наказу . Також , розрахунок заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривень 72 копійок містить інформацію , яка свідчить про часткову сплату за вищезазначені послуги . З урахуванням наведеного , строк позовної давності переривався вчиненням відповідачами дій по оплаті послуг з централізованого опалення . Переривання позовної давності передбачає , що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку , або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку , що розпочався припиняється . Між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» було укладено договір № 16 від 2 листопада 2020 року про відступлення права вимоги , згідно якого КП КМР «Тепломережі» , передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . На виконання рішення Кам`янської міської ради від 29 листопада 2024 року № 3217-63/VІІ , між КП КМР «Центральні тепломережі» та КП КМР «Міськшляхтепло» укладено договір № 00-01/0101 від 18 грудня 2024 року про відступлення права вимоги , яке належало КП КМР «Центральні тепломережі» , згідно якого КП КМР «Центральні тепломережі» передало КП КМР «Міськшляхтепло» право грошової вимоги , що належали КП КМР «Центальні тепломережі» до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) 1 групи (населення) . Отже , КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимоги до боржників та їх належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . За весь час наданих послуг КП КМР «Тепломережі» від споживачів не надходило жодної інформації або повідомлення про ненадання послуг , надання їх не у повному обсязі або неналежної якості . Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .
Представник відповідачів ОСОБА_3 у судове засідання не явилася . У відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала і зазначила , що 25 жовтня 2023 року за заявою КП КМР «Центральні тепломережі» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривні 72 копійки , судового збору у розмірі 268 гривень 40 копійок , який ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 липня 2024 року було скасовано . Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання послуг , а саме : актів приймання-передачі , підтвердження температурного режиму , документів щодо обсягів спожитої теплової енергії . Односторонні нарахування не є доказом отримання відповідачами послуг . Крім того , позивач не вказав у позові , що квартиронаймачем за адресою : АДРЕСА_1 , був батько відповідачки ОСОБА_4 , який також був зареєстрований та мешкав у квартирі до його смерті . Але частка заборгованості за послуги померлого ОСОБА_4 на теперішній час не врахована , а обов`язок зі сплати покладено лише на відповідачів . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить стягнути з відповідачів індекс інфляції у розмірі 78461 гривня 65 копійок та 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок , стягнення яких Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено . Також , позивачем пропущений строк позовної давності щодо звернення до суду , що є самостійною підставою для відмови у позові , оскільки позовні вимоги заявлені за період з 2007 року по 2020 року . Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі , у зв`язку з пропуском строку позовної давності та неврахуванням частки померлого ОСОБА_4 .
Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .
У судовому засіданні встановлено , що згідно рішення Кам`янської міської ради № 2008-44/VІІ від 9 липня 2020 року ( а.с. 18 ) , між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» було укладено договір № 16 від 2 листопада 2020 року про відступлення права вимоги ( а.с. 19 , 20 ) , згідно якого КП КМР «Тепломережі» , передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . На виконання рішення Кам`янської міської ради від 29 листопада 2024 року № 3217-63/VІІ ( а.с. 21 ) , між КП КМР «Центральні тепломережі» та КП КМР «Міськшляхтепло» укладено договір № 00-01/0101 від 18 грудня 2024 року про відступлення права вимоги ( а.с. 22 , 23 ) , яке належало КП КМР «Центральні тепломережі» , згідно якого КП КМР «Центральні тепломережі» передало КП КМР «Міськшляхтепло» право грошової вимоги , що належали КП КМР «Центальні тепломережі» до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) 1 групи (населення) . Отже , КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимоги до боржників та їх належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж . Відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1 . Квартира в централізованому порядку забезпечується відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення . У період з листопада 2007 року по березень 2020 року відповідачі не виконували свої обов`язки по сплаті отриманих послуг з опалення квартири за адресою : АДРЕСА_2 – 21 , частково сплачували заборгованість за опалення , у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 83528 гривень 72 копійки , що підтверджується довідкою за послуги з централізованого опалення ( а.с. 8 – 9 ) .
Між сторонами по справі виникли правовідносини по наданню та отриманню комунальних послуг з центрального опалення , які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» , Законом України «Про теплопостачання» , Правилами надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року .
Згідно ст. 322 ЦК України 2003 року власник зобов`язаний утримувати майно , яке йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом .
Згідно ст. 67 , 68 Житлового кодексу України , ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця , якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором .
Також , обов`язки споживача визначені п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» , затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (зі змінами) , відповідно до яких власник та наймач квартири (орендар) зобов`язаний , зокрема : оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг .
Згідно п. 3 , 9-23 , 29 , 31 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (яка діяла в період , за який стягується заборгованість) передбачена плата за використання теплової енергії , водопостачання , яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами , що підтверджується довідкою про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення .
Платежі за комунальні послуги повинні вноситись щомісячно , не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим .
Згідно ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .
Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства .
Згідно ст. 530 ЦК України 2003 року , якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк .
Згідно ст. 525 ЦК України 2003 року одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом .
Статтями 610 , 614 ЦК України 2003 року встановлено , що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання , обумовлене наявністю провини боржника .
Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію .
Відповідно до правової позиції , висловленої у постанові ВСУ від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 , споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користуються ними , і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі .
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №904/7183/17 від 4 липня 2021 року , згідно якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користуються ними , і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі .
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .
Згідно ч. 1 , 3 ст. 512 ЦК України 2003 року кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений , якщо це встановлено договором або законом .
Статтею 514 ЦК України 2003 року передбачено , що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав , якщо інше не встановлено договором або законом .
КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимоги до боржників та їх належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж .
Представник відповідачів ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву просить застосувати позовну давність до спірних правовідносин , тобто до винесення рішення суду , оскільки позовні вимоги заявлені за період з 2007 року по 2020 року.
Згідно ст. 256 ЦК України 2003 року позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .
Згідно ст. 267 ЦК України 2003 року особа , яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності , не має права вимагати повернення виконаного , навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності . Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .
Згідно ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .
Згідно ст. 259 ЦК України 2003 року позовна давність , встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін . Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі . Позовна давність , встановлена законом , не може бути скорочена за домовленістю сторін .
У постанові Велика Палата Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 звернула увагу на те , що суд застосовує позовну давність лише тоді , коли є підстави для задоволення позовних вимог , звернутих позивачем до того відповідача у спорі , який заявляє про застосування позовної давності . Тобто , перш ніж застосувати позовну давність , суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні , чи було порушене право , за захистом якого позивач звернувся до суду . Якщо це право порушене не було , суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього . І тільки якщо буде встановлено , що право позивача дійсно порушене , але позовна давність за відповідними вимогами спливла , про що заявила інша сторона у спорі , суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц) .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшов висновку про те , що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання , які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу . А відтак , перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема , прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу . У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу , передбаченого договором (прострочення боржника) , відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту , що залишилася , і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України , але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду , процентів , а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів . Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності , перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів .
Такий підхід відповідає правовій позиції , сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 . Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України , зокрема , у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14 , від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14 , від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15 , від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 , від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16 , від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16 .
25 жовтня 2023 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою КП КМР «Центральні тепломережі» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривні 72 копійки , судового збору у розмірі 268 гривень 40 копійок . Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 липня 2024 року судовий наказ скасовано .
З довідки за послуги з централізованого опалення вбачається , що відповідачкою ОСОБА_1 останній раз здійснено оплату 1 липня 2024 року у розмірі 2064 гривні 66 копійок , що свідчить про визнання нею свого боргу ( а.с. 8 – 9 ) . Позивач звернувся до суду з позовом 8 серпня 2025 року .
Згідно ст. 11 ЦК України 2003 року цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки . Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема , є : договори та інші правочини .
Згідно ст. 258 ЦК України 2003 року позовна давність в один рік застосовується , зокрема , до вимог про стягнення неустойки ( штрафу , пені ) .
Згідно ст. 261 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила .
Таким чином , початок перебігу позовної пов`язується не стільки зі строком дії ( припинення дії ) договору , як з певними моментами ( фактами ) , які свідчать про порушення прав особи . Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд .
Згідно ст. 264 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку . Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново .
Судом встановлено переривання перебігу позовної давності за даними правовідносинами , оскільки відповідачкою ОСОБА_1 вчинено дії по оплаті послуг з централізованого опалення , що свідчить про визнання нею свого боргу .
Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року , який є чинним з 2 квітня 2020 року , під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки , визначені статтями 257 , 258 , 362 , 559 , 681 , 728 , 786 , 1293 цього Кодексу , продовжуються на строк дії такого карантину .
Згідно п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року , який є чинним з 17 березня 2022 року , у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності , визначений цим Кодексом , зупиняється на строк дії такого стану .
З 12 березня 2020 року на усій території України був встановлений карантин, а з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан .
Виходячи з приписів п. 12 , 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року , строки позовної давності продовжені на період дії карантину та зупинені на час воєнного стану .
Таким чином , на час подання до суду позову позовна давність не сплинула .
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .
Згідно ст. 625 ЦК України 2003 року боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання . Боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .
Згідно п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм , установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України .
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання , вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами , належними до сплати кредиторові , тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання .
Згідно розрахунку нарахування 3% річних та індексу інфляції ( а.с. 26 – 28 ) вбачається , що інфляційні втрати складають 78461 гривня 65 копійок , 3% річних складають 21860 гривень 60 копійок .
Суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат , виконаними позивачем та долученими до позовної заяви .
Відповідачами оплата за надані послуги у повному обсязі не проводилася , у зв`язку з чим виникла заборгованість .
Таким чином , стягненню підлягає заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривень 72 копійки , інфляційні втрати у розмірі 78461 гривня 65 копійок , 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок , яка утворилися внаслідок несвоєчасного та/або неповного внесення відповідачами плати за житлово-комунальні послуги .
При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено повністю, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача .
Керуючись ст. 256 - 258 , 261 , 267 , 512 , 514 , 526 , 610 , 612 , 625 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити повністю .
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» , місцезнаходження : м. Кам`янське Дніпропетровської області , вулиця Архітектурна , 1/108 , ідентифікаційний код юридичної особи : 41005691 , заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 83528 гривень 72 копійки , інфляційні втрати у розмірі 78461 гривня 65 копійок , 3% річних у розмірі 21860 гривень 60 копійок .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» судові витрати у сумі 1514 гривень 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» судові витрати у сумі 1514 гривень 00 копійок .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба