МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 р.  	№ 400/11092/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, 	

про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку, раніше призначеної, пенсії ОСОБА_1 , після звільнення з військової служби на яку був призваний під час мобілізації в особливий період.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.01.2024 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі Довідок наданих відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № 9/1/8050 від 08.07.2024 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення перерахунку, раніше призначеної, пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з індексацією на підставі Постанови КМУ від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та щодо обмеження її максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.03.2025 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням індексації на підставі Постанови КМУ від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
Позовні вимоги позивач обґрунтував посиланням на те, що він перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262). Відповідачем протиправно відмовлено йому у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років підставі довідок наданих відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № 9/1/8050 від 08.07.2024 року після звільнення з військової служби, на яку був призваний під час мобілізації в особливий період. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не виплачується індексація за 2025 рік у зв`язку з обмеженням пенсії максимальним розміром. Вказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права позивача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю та зазначає, що станом на день звільнення позивача з військової служби календарна вислуга років становить23 років 10 місяців 6 днів. Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років, тому призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 вказаного Закону немає законних підстав. Також зазначив, що розмір пенсії позивача не обмежений максимальним розміром та виплачується з врахуванням Постанови № 209. В задоволені позову просить відмовити.
На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини. 
Позивач перебуває на обліку в Управлінні з 06.09.2008 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. 
З 25.02.2022 позивач проходив службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у військовій частині НОМЕР_2 та на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету повітряних сил.
Наказами командувача повітряних сил збройних сил України від 26.12.2023 року № 994 та начальником факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету повітряних сил від 31.12.2023 року № 414 позивач звільнений з військової служби.
08.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Головного Управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області було направлено документи для перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії після звільнення, як призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, враховуючи нове грошове забезпечення та перерахунок вислуги років .
Натомість відповідач своїм листом від 08.05.2025 за №1400-0202-8/39273 відмовив у перерахунку пенсії.
Приймаючи рішення про відмову відповідач зазначив, що обчислення пенсії з урахуванням загальної вислуги років та грошового забезпечення здійснюється з урахуванням законодавства , чинного на час повторного звільнення зі служби. Відповідно до подання календарна вислуга на час повторно звільнення (31.12.2023) недостатня для призначення пенсії (25 років), а врахування пільгової вислуги пунктом «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).
Аналіз даних норм дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Так згідно з абзацом третім частини 1 статті 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок №45), згідно із пунктом 1 якого, пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 як уповноваженим органом до ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 08.07.2024 №9/1/8050 направлено: грошовий атестат позивача від 31.12.2023 № 23, довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та факультету ПКАП ХНУПС, копії витягів з наказів від 25.02.2022 № 43, від 26.07.2022 № 196, від 27.07.2022 № 35-ст, від 25.11.2022 № 1123, від 13.12.2022 № 345, від 26.12.2023 № 994, від 31.12.2023 № 414, копію розрахунку вислуги років № 473.
Отже направлення цих документів уповноваженим органом є самостійною підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.
З огляду на це, суд зазначає про протиправність рішення відповідача, викладеного у формі повідомлення про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років від 08.05.2025 за №1400-0202-8/39273.
У спірних правовідносинах відповідач, не здійснивши перерахунок пенсії позивачу на підставі отриманих довідок, діяв з порушенням вказаних вимог законодавства України, тому слід задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років від 08.05.2025 за №1400-0202-8/39273 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до подання ІНФОРМАЦІЯ_2 № 9/1/8050 від 08.07.2024 року.
Щодо вимоги позивача про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, суд зазначає, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 400/11687/263 зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Вказане вище рішення набрало законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, зазначене вище рішення буде враховане при формулюванні резолютивної частини рішення суду.
Щодо вимоги позивача нараховувати та виплачувати пенсію з урахуванням індексації відповідно до постанови № 209, суд зазначає, що відповідно до розрахунку пенсії станом на 01.03.2025 року розмір пенсійної виплати розрахований з урахуванням постанови № 209. Відтак суд відмовляє в цій частині позовних вимог.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Суд також вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими ч. 2 ст. 9 КАС України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення сторонами інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ЄДРПОУ 13844159) задовольнити частково. 
2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області викладену у листі від 08.05.2025 за №1400-0202-8/39273 щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 після звільнення з військової служби, на яку був призваний під час мобілізації в особливий період.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.01.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії відповідно до подання ІНФОРМАЦІЯ_2 № 9/1/8050 від 08.07.2024 року.
4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. 

Суддя Л.Л. Дерев`янко