Справа № 640/4318/20 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Гідромонтаж-1» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Гідромонтаж-1» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило суд:
- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві № 1352615571 від 06.12.2019 р., яким збільшено Приватному підприємству «Гідромонтаж-1» суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на 144801 грн., в тому числі податок у сумі 96534 грн. та штрафні санкції 48267 грн.;
- скасувати податкове повідомлення-рішення рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №1362615571 від 06.12.2019 р., яким збільшено Приватному підприємству «Гідромонтаж-1» суму податкового зобов`язання з ПДВ на 134090 грн., в тому числі податок у сумі 89393 грн. та штрафні санкції 44647 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки податкової перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях, а також суперечать податковому законодавству та правилам бухгалтерського обліку, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідач – Головне управління ДПС в м. Києві з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов, наголошуючи, серед іншого, що реальність господарських операцій між ПП «Гідромонтаж-1» та ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» не підтверджена належними та допустимими доказами, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій, а отже підстави для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, відсутні.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Григоровича П. О., від 26 лютого 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі.
Законом України № 2825-IX від 13.12.2022 року, що набрав чинності 15.12.2022 року, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, дана справа передана на розгляд та вирішення Одеському окружному адміністративному суду, та за наслідками автоматизованого розподілі судових справ між суддями від 26.03.2025 року, справу передано на розгляд судді Харченко Ю. В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року прийнято справу №600/4318/20 до розгляду. Вирішено, шо справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.
На підставі направлення від 28.10.2019 року № 139/26-15-05-07-01-18, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до підпункту п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами, у зв`язку з ненаданням в повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на запит ГУ ДФС у м. Києві від 16.08.2019 року № 155908/10/2615-14-07-01-15, та на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 18.10.2019 року № 2114, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства «ГІДРОМОНТАЖ 1» (далі - ПП «ГІДРОМОНТАЖ 1» (код 33072632), з питань дотримання вимог податкового законодавства України ПП «ГІДРОМОНТАЖ 1» (код 33072632) при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» (код 41510941) за листопад 2017 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.
За результатами вказаної перевірки складено Акт №44/26-15-05-07-01-10/33072632 від 08.11.2019 року, у висновках котрого посадовими особами ГУ ДПС в м. Києві встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства, а саме:
1) п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (13 змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 96534 грн.;
2) п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 89393 грн., у тому числі за: листопад 2017 року 89393 грн.
Вказаний висновок контролюючого органу сформовано, у зв`язку з тим, що, на думку відповідача, реальність операцій між ПП «ГІДРОМОНТАЖ 1» та ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» (код 41510941), не підтверджена належними та допустимими доказами, що супроводжують фактичне виконання такого роду операцій. Відповідно до баз даних ДПС та в ході аналізу податкової звітності, поданої ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» до податкового органу, встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.
На підставі Акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 1352615571 від 06.12.2019 р., яким збільшено Приватному підприємству «Гідромонтаж-1» суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на 144801 грн., в тому числі податок у сумі 96534 грн. та штрафні санкції 48267 грн.; податкове повідомлення-рішення рішення №1362615571 від 06.12.2019 р., яким збільшено Приватному підприємству «Гідромонтаж-1» суму податкового зобов`язання з ПДВ на 134090 грн., в тому числі податок у сумі 89393 грн. та штрафні санкції 44647 грн.
Не погоджуючись із прийнятими ГУ ДПС в м. Києві податковими повідомленнями-рішеннями від 06.12.2019 року № 1352615571, №1362615571, позивач - Приватне підприємство «Гідромонтаж-1» звернулося до суду з даною позовною заявою про їх скасування як протиправних.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим, та відповідно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.
Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).
Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених)платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Так, на підтвердження товарно-господарських відносин між ПП «Гідромонтаж-1» та його контрагентом - ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» позивачем під час проведення перевірки були надані контролюючому органу наступні документи: Договір поставки від 10.11.2017 № 10/11, видаткова накладна від 22.11.2017 №698, платіжне доручення від 22.11.2017 № 681, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за період листопад 2017 року листопад 2018 року по контрагенту ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК», договір підряду від 31.10.2017 № 31/10-17, договір підряду від 06.08.2017 № 06/03-2017, акти приймання-передачі обладнання від 14.02.2018 б/н, оборотно-сальдові відомості по рахунках № 2012, 2011. Під час проведення перевірки ПП «ГІДРОМОНТАЖ 1» надано пояснення від 30.10.2019 № 1/30, в якому зазначено що для виконання договорів підряду, укладених з замовником - ТОВ «ЛАУН ПАЛАЦ», були придбані матеріали, обладнання, предмети для догляду за басейнами та інші супутні матеріали у ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК».
На виконання умов вищезазначеного Договору оформлено видаткову накладну від 22.11.2019 № 698 на загальну суму 536298,10 грн., у т.ч. ПДВ 89383,02 грн.
За результатами дослідження наданих позивачем та наявних у матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено, а відповідачем, при цьому, не спростовано, що всі первинні документи, а саме Договори поставки, видаткові та податкові накладні оформлені у відповідності до встановлених Законом №996 та Положенням №88 для первинних документів вимог, містять відомості про господарську операцію та мають всі обов`язкові реквізити, скріплені підписами уповноважених осіб та печатками суб`єктів господарювання, а тому зазначені документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ПП "Гідромонтаж-1" та його контрагентом ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК».
Також, матеріали справи містять Висновок експертного дослідження за результатами проведення економічної експертизи №ВЕД-20/01-1/1 від 03.01.2020 року, в якому зазначено, що судовим експертом проведено експертне дослідження документів про господарську діяльність та про бухгалтерський, податковий облік і звітність ПП "Гідромонтаж 1" з питань документального підтвердження, зокрема:
1. Чи підтверджується документально здійснення господарської операції між ПП «Гідромонтаж 1» та ТОВ «Бізнес Помічник» згідно Договору поставки від 10.11.2017 № 10/11, а саме поставка товару та оплата коштів за товар особового рахунку ПП «Гідромонтаж 1» у загальній сумі 536 298,10 грн.? 
2. Чи підтверджується наявність документальної обґрунтованості висновків, викладених в Акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві ДФС України від 08.11.2019 № 44/26-15-05-07-01-10/33072632 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Гідромонтаж 1» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес Помічник» за листопад 2017 року щодо фактичного не здійснення господарської операції згідно Договору поставки від 10.11.2017 № 10/11. укладеного між ПП «Гідромонтаж 1» та ТОВ «Бізнес Помічник» та щодо операцій з безоплатно отриманих товарів від третіх осіб?
Для проведення експертизи були надані наступні документи: 1. Акт перевірки ГУ ДФС у м. Києві ДФС України від 08.11.2019 № 44/26-15-05-07-01-10/33072632 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Гідромонтаж 1». 2. Договір поставки від 10.11.2017 № 10/11, укладений між ПП «Гідромонтаж 1» та ТОВ «Бізнес Помічник». 3. Податкова накладна від 22.11.2017 № 66. 4. Видаткова накладна від 22.11.2017 (до договору поставки від 10.11.2017 № 10/11) №698. року. 5. Акт взаємних розрахунків за період січень 2017 року грудень 2019 6. Виписки з особового рахунку ПП «Гідромонтаж-1», платіжні доручення. 7. Оборотно-сальдові відомості, інші облікові регістри.
За результатами дослідження експертом встановлено, що відповідно до видаткової накладної від 22.11.2017 №698 слідує, що на виконання Договору поставки від 10.11.2017 № 10/11, ТОВ «Бізнес Помічник» відвантажено, а ПП «Гідромонтаж 1» отримано товар листопаді 2017 року на загальну суму 536 298,10 грн., у тому числі ПДВ - 89 383,02 грн. y Експертним дослідженням первинних документів, а саме видаткової накладної від 22.11.2017 № 698, складеної на виконання договору поставки від 10.11.2017 № 10/11, укладеного ПП «Гідромонтаж 1» з ТОВ «Бізнес Помічник» встановлено, що видаткова накладна оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства, встановлених для первинних документів відповідно до Закону № 996-XIV та Положення № 88, містять відомості про господарську операцію та має всі обов`язкові реквізити, а тому зазначений документ документально підтверджує здійснення господарських операцій, а саме постачання товару, між ПП «Гідромонтаж 1» та ТОВ «Бізнес Помічник» на загальну суму 536 298,10 грн., у тому числі ПДВ – 89 383,02 грн.
В матеріалах, наданих на дослідження, містяться виписка з особового рахунку ПП «Гідромонтаж 1» (№ НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» Дніпро, МФО 307123) та платіжне дорученням від 22.11.2017 №681.
За результатами дослідження платіжного доручення від 22.11.2017 № 681, виписки з особового рахунку ПП «Гідромонтаж 1» експертом встановлено, що з рахунку ПП «Гідромонтаж 1» (№ НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» м. Дніпро, МФО 307123) на рахунок ТОВ «Бізнес Помічник» (№ НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, МФО 620649) перераховано кошти у загальній сумі 536 298,10 грн., в тому числі ПДВ – 89 383,02 грн., за поставлені товари, згідно Договору від 10.11.2017 №o 10/11. Експертним дослідженням платіжного доручення від 22.11.2017 № 681 та виписки з особового рахунку ПП «Гідромонтаж 1» (№ НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» м. Дніпро, МФО 307123), встановлено, що платіжне доручення та виписка оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, встановлених для первинних документів відповідно до Закону № 996-XIV, Положення № 88, Положення № 75 та містять відомості про господарську операцію та мають всі обов`язкові реквізити, а тому зазначеними документами документально підтверджується перерахування коштів, у розмірі 536 298,10 грн., в тому числі ПДВ – 89383,02 грн. за поставлені товари згідно договору поставки від 10.11.2017 № 10/11 з рахунку ПП «Гідромонтаж 1» (№ 26009010126961 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» м. Дніпро, МФО 307123) на рахунок ТОВ «Бізнес Помічник» (№ 26000052673477 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, МФО 620649).
Окрім того, матеріали справи, серед іншого, містять Лист Ради бізнес-омбудсмена, адресований Головні Державної податкової служби України, в якому, у тому числі, акцентовано на підхід Верховного суду, викладений у постанові від 27.03.2018 року у справі « 816/809/17, відповідно до якого наявність факту порушення кримінальної справи безпосередньо щодо контрагентів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх проведених господарський операцій, адже під час їх проведення платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи, послуги) незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Отже, зважаючи на вище викладене, суд вважає, що позивачем надано до матеріалів справи усі необхідні документи, які свідчать про очевидну економічну мету та доцільність існування товарно-господарських відносин між ПП «Гідромонтаж 1» та його контрагентом - ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК».
Натомість, відповідачем як не наведено ґрунтовних доводів, так і не надано жодних достатніх, юридично спроможних доказів на підтвердження відображення позивачем неповних, недостовірних та (або) суперечливих відомостей, та, як наслідок, підтвердження окреслених у Акті перевірки №44/26-15-05-07-01-10/33072632 від 08.11.2019 року, висновків, котрі, як встановлено судом, та зазначено вище, ґрунтуються суто на припущеннях.
Водночас, судом відхиляються як необґрунтовані посилання податкового органу на наявність ухвал Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2018 у справі № 761/6772/18 по кримінальному провадженню № 32018100100000029 від 07.02.2018 року, Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 у справі № 522/8531/18, провадження № 1-кс/522/19569/18, Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2018 у справі № 761/6772/18, позаяк окреслені процесуальні документи не є належним, достатнім, допустимим доказом порушення позивачем вимог ПК України, натомість доказів, які б свідчили про наявність відповідного вироку суду, зокрема, відносно контрагента позивача - ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК», матеріали справи не містять. 
Як з`ясовано судом, та зазначено вище, під час розгляду справи податковим органом не надано суду доказів на підтвердження наявності вироку відносно посадових осіб контрагента позивача, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями, як і не надано жодного рішення суду, яке б набрало законної сили, прийнятого відносно контрагента Позивача, в порядку ст.55-1 та ст.207 Господарського кодексу України, ст.228 та ст.234 Цивільного кодексу України, ст.205 Кримінального кодексу України, щодо фіктивності правочинів, тобто вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, або про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, або щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, тощо.
При цьому, варто вказати, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися мають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у т.ч. нікчемним/фіктивним) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів (послуг) не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Отже, суд зазначає, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства України, які сформовані на підставі аналізу змісту договірних відносин ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» з іншими суб`єктами господарської діяльності, не є належними доказами порушення позивачем податкового законодавства, та відповідно не можуть бути застосовними, зокрема, до ПП "Гідромонтаж-1".
Окрім того, відповідно до вимог ст.183 ПК України право платника податку на податковий кредит і виписку податкових накладних виникає після добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним п.180.1 ст.180 цього Кодексу та з початком податкового періоду, з якого така особа вважатиметься платником податку.
Таким чином, для вирішення спору важливе значення має факт реєстрації та перебування контрагентів Позивача в стані, власне, платника ПДВ, що надає право такому платнику видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту, а тому встановленню підлягає безпосередньо статус Постачальників товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ на момент вчинення відповідної господарської операції.
Також, для висновків про наявність порушення податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника податку щодо дефекту у правовому статусі його контрагентів. Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника ПДВ. У разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення Позивачем до податкового кредиту сум ПДВ контрагент був включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведеного у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.
До того ж, варто враховувати вимоги ст.ст17,18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", згідно з якими відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Проте, відповідачем не надано суду доказів припинення ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» внесення недостовірної інформації до ЄДРПОУ, тощо, під час взаємовідносин із Позивачем. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на момент складання податкових накладних, контрагент Позивача - ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» (Код ЄДРПОУ41510941) був зареєстрований як платник ПДВ у встановленому законодавством порядку.
При цьому, відповідачем не спростовується, в передбаченому ст.77 КАС України порядку, що ТОВ «БІЗНЕС ПОМІЧНИК» не мало дефектів у своєму правовому статусі та мало право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії, у той час як підтверджується відсутність порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних.
Таким чином, наведені у сукупності обставини та досліджені письмові докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з поставки товарів мали реальний характер, факти поставки оформлені документально та спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені відповідними укладеними Договорами, підтверджуються з урахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій.
Водночас, суд, серед іншого, зауважує, що наявна в інформаційних базах даних ДПС інформація, у жодному разі не може бути слугувати підставою для висновків про нездійснення відповідних фінансово - господарських операцій, за умови наявності всіх необхідних первинних документів, котрі у повному обсязі та вичерпно підтверджують їх реальність.
Суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». 
Наведені відповідачем аргументи, на думку суду, не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частинами 1 та 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).
Відповідно до статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, зважаючи на вище окреслене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Гідромонтаж-1» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, а отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Гідромонтаж-1» (вул. Сирецька, буд. 96-В, м. Київ. 04073, Код ЄДРПОУ 33072632) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві 9вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ. 04116, Код ЄДРПОУ 43141267), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 06.12.2019 року № 1352615571, №1362615571 від 06.12.2019 р.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві 9вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ. 04116, Код ЄДРПОУ 43141267) на користь Приватного підприємства «Гідромонтаж-1» (вул. Сирецька, буд. 96-В, м. Київ. 04073, Код ЄДРПОУ 33072632) сплачений судовий збір у розмірі 4183 (чотири тисячі сто вісімдесят три) грн. 36 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов Приватного підприємства «Гідромонтаж-1» (вул. Сирецька, буд. 96-В, м. Київ. 04073, Код ЄДРПОУ 33072632) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві 9вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ. 04116, Код ЄДРПОУ 43141267), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити
17.03.2026