Справа № 485/495/26
Провадження № 3-в/485/4/26

ПОСТАНОВА
іменем України

22 квітня 2026 року  м. Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Гусарова І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, в якій просить розстрочить виконання постанови в частині сплати штрафу терміном на 12 місяців, посилаючись на скрутне фінансове становище. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2026 року у справі № 485/495/26 (провадження № 3/485/108/26) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Також, у вище вказаній постанові порушнику роз"яснено порядок та строки оплати штрафу, та роз"яснено його право на оскарження постанови в апеляційному порядку. 
08 квітня 2026 року на адресу ОСОБА_1 судом було направлено копію вище зазначеної постанови.
Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частина 1 статті 33 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Звертаючись до суду з відповідною заявою про розстрочення виконання постанови, ОСОБА_1 вказав на скрутне фінансове становище.
Разом з тим, в заяві порушником не конкретизовано в чому саме полягає його скрутне фінансове становище, не зазначено обставини, що ускладнюють виконання постанови суду або роблять його неможливим, та не надано будь-яких доказів, які б підтверджували такі обставини. 
Окрім того, в заяві не обгрунтовано необхідність розстрочення виконання постанови саме на 12 місяців. 
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а тому відповідно отримує відповідне грошове забезпечення.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів необхідності відстрочки або розстрочки виконання постанови суду від 08 квітня 2026 року, та у заяві не вказано жодних причин та підстав такої відстрочки або розстрочки виконання постанови суду, суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість такої заяви, в задоволенні якої слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 301, 307 КУпАП, суд
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О. В. Соловйов