Справа № 191/2346/25
Провадження № 2/185/509/26
ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Бондаренко В.М.,
за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року представник позивача ПП СВФ «АРГО» - адвокат Бондаренко Я.О. звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики від 06 грудня 2021 року, посвідченого 06.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий № 3328, у розмірі 131 700,00 грн, а також судові витрати по справі.
Позиція позивача
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 06 грудня 2021 року між ПП СВФ «АРГО» та ОСОБА_1 укладений договір позики, посвідчений 06.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий № 3328. Відповідно до вищезазначеного договору позики, ПП СВФ «АРГО» передало, а ОСОБА_1 отримав у борг грошові кошти у розмірі 131 700,00 грн, які були перераховані позичальнику 16.12.2021 року. За договором позики позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю зазначений борг до 31.12.2024 включно. Тоді, як відповідач, отримавши вищезазначені кошти від позивача, взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 131 700,00 грн. до 31.12.2024 позивачу не здійснив, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року цивільну справу № 191/2346/25 передано за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, так як відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підсудно цьому суду, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 щодо визначення підсудності Сватівського районного суду Луганської області. 
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача - адвокат Бондаренко Я.О. не з`явився, надавши суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав.
Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 06 грудня 2021 року між Приватним підприємством сільськогосподарської виробничої фірми «АРГО» та ОСОБА_1 укладений договір позики, посвідчений 06.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий № 3328. 
Відповідно до п.п. 1, 2 вищезазначеного договору позики ПП СВФ «АРГО» передало, а ОСОБА_1 отримав у борг грошові кошти у розмірі 131 700,00 грн, які будуть перераховані або видані позичальнику до 31 грудня 2021 року; позика за цим договором є безпроцентною, проценти не нараховуються. Позичальник зобов`язується повернути позикодавцю зазначений у п. 1 цього договору борг до 31.12.2024 включно.
Відповідно до платіжної інструкції № 5099 від 16.12.2021 року, ПП СВФ «АРГО» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 131 700,00 грн, виконавши, зі своєї сторони, взяті на себе зобов`язання щодо укладеного договору позики.
Тоді, як вбачається з позову, відповідач, отримавши вищезазначені кошти від позивача, взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 131 700,00 грн до 31.12.2024 позивачу не здійснив, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного кодексу України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Судом встановлено, що дійсні наміри сторін у правовідносинах щодо позики грошових коштів були підтверджені нотаріально укладеним договором позики від 06.12.2021.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань, як позикодавця, за договором позики від 06.12.2021, позивачем суду надана платіжна інструкції № 5099 від 16.12.2021 про перерахування відповідачу, позичальнику, грошових кошів у розмірі 131 700,00 грн. 
У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №629/5364/13-ц зазначено, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови, договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. У разі встановлення отримання позичальником меншої кількості грошей або речей, ніж вказано в договорі, вважається, що договір був укладений на фактично одержану ним кількість грошей або речей. Законодавством визначено, що момент переходу права власності на предмет позики залежить від того, що саме передається позичальникові за договором. Право власності на готівкові грошові кошти виникає у позичальника в момент фактичної передачі йому таких коштів позикодавцем. 
Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Тоді, як даних, які б свідчили про підтвердження виконання зобов`язання з боку відповідача до 31.12.2024, відповідно до ст. 545 ЦК України, судом не встановлено.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, відповідно до квитанції № 210 від 15.05.2025, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АРГО», ЄДРПОУ: 30877035, за договором позики від 06 грудня 2021 року, посвідченого 06.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий № 3328, грошові кошти у розмірі 131 700 (сто тридцять одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АРГО», ЄДРПОУ: 30877035, судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач – ПП СВФ «АРГО», місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 9Б, оф. Д9-5, ЄДРПОУ: 30877035.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя           В.М. Бондаренко