Справа № 314/4020/25
Провадження № 2/314/304/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026  м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Швець О.В.,
за участю секретаря судового засідання Павлівської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільнянської міської територіальної громади Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
встановив:
Позовні вимоги.
Позивач ОСОБА_1 , 08.09.2025 року звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до Вільнянської міської ради, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилася за заповітом після смерті ОСОБА_2 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає що вона, не перебувала з померлою у родинних стосунках і не є спадкоємцем за законом. Про спадкоємців померлої їй нічого не було відомо. Починаючи приблизно з червня 2022 року, у зв`язку із веденням бойових дій на території України, вона регулярно стала виїздити за межі України до членів своєї сім`ї, які змушено проживають за кордоном, але іноді поверталась додому. Так, вона відвідувала своє місце проживання у грудні 2023 року - січні 2024 року, тоді ж кілька разів спілкувалася з ОСОБА_2 , яка скаржилася на свій стан здоров`я. Далі вона знову 13.01.2024 року виїхала за межі України, і повернулася додому більше ніж через рік - 06.04.2025 року. Після повернення у квітні 2025 року вона дізналася, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У травні 2025 року вона випадково дізналася про наявність заповіту, який ОСОБА_2 склала 26.06.2020 року у державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області, і згідно якого вона заповідала їй все своє майно. При цьому, у заповіті ОСОБА_2 зазначила її прізвище " ОСОБА_3 ", але вже після складання заповіту, у вересні 2021 року, вона змінила його на " ОСОБА_4 ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_1 від 22.09.2021 року. До складу спадщини померлої ОСОБА_2 увійшов, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на праві власності. У травні 2025 року вона звернулася до державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус своєю постановою № 528/02-31 від 20.05.2025 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для подання зазначеної заяви. При цьому усно нотаріус роз`яснила, що додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, може бути визначений у судовому порядку. За таких обставин вона як спадкоємець звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рух справи в суді.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Швець О.В.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.10.2025 року витребувано від державного нотаріуса спадкову справу заведеної після померлої ОСОБА_2 .
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.01.2026 року витребувано з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність актових записів про чоловіка, дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.02.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позиція сторін по справі.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час проведення такого була належним чином повідомлена, окрім цього, 24.03.2026 року представник позивача надав заяву у якій просив проводити розгляд справи без їх участі.
Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, місце та час проведення такого була належним чином повідомлена, окрім цього, 28.10.2025 року подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без її участі.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи які не з`явились, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи за позовом, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлені судом фактичні обставини справи.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Відповідно до копії заповіту від 26 червня 2022 року ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я законом матиму право, заповідаю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Заповіт посвідчено ОСОБА_6 державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області.
22.09.2021 ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_1 що підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_1 від 22.09.2021.
Згідно витягу про реєстрацію в спадковій справі № 81205456 від 16.05.2025 року державним нотаріусом Євграфовою О.М. відкрито спадкову справу №101/2025 спадкодавцем у якій є ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса Євграфовою О.М. № 528/02-31 від 20.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальних дій.
Судом досліджено також копію спадкової справи №101/2025 та інші документи, які містяться у матеріалах справи.
Застосоване судом законодавство при розгляді справи та висновки суду.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.
Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.
Норми статті 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.
Відповідно до статті 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до змісту статті 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.
Як було зазначено позивачкою, вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що на час смерті не проживала з померлою особою, не знала про наявність заповіту на її користь то виїхала за межі країни у зв`язку з воєнною агресією російською федирацією, а згодом оголошено воєнний стан, а тому з поважних причин не мала змоги вчасно оформити всі відповідні документи.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору.
Беручи до уваги думку позивача, яка не заявляла вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, а також те, що Вільнянська міська рада не вчиняла жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільнянської міської територіальної громади Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилася за заповітом після смерті ОСОБА_2 (дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Вільнянська міська рада, ЄДРПОУ 25486771, адреса:70002, м.Вільнянськ, вул.Бочарова,4.
Суддя         Ольга Валеріївна Швець

24.03.2026