Справа № 185/8154/25
Провадження 1-кп/185/228/26 

В И Р О К 
іменем України
19 березня 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №12024041400000399 від 14.09.2024, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноглазівка, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
представника потерпілого – ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
установив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за таких обставин.
13.09.2024 близько о 10:50 год, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ЗИЛ-ММЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Богуслав – Богданівка – Зелене», що проходить по вул. Чкалова, с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області (яка має по одній смузі руху у кожному напрямку), який маючи у подальшому виконати поворот ліворуч, щоб заїхати на прибудинкову територію домоволодіння АДРЕСА_1 . Водночас по автодорозі сполученням «Богуслав – Богданівка – Зелене» зі сторони с. Нова Дача, по вул. Головна (Чкалова), с. Богданівка, здійснював рух мотоцикл марки «ЯВА» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗИЛ-ММЗ», перед виконанням маневру лівого повороту зупинився, пропускаючи зустрічний транспорт. Після поновлення руху, почав виконувати поворот ліворуч та допустив зіткнення з мотоциклом «ЯВА» під керуванням водія ОСОБА_7 . 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував мотоциклом марки «ЯВА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді – закритої черепно – мозкової травми, струсу головного мозку, саден м`яких тканин голови та обличчя, закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер (перелом головки та переднього відрізка 1 го ребра ліворуч, переломи задніх відрізків 2,3,4,5,6 ребер ліворуч), перелому поперечного відростку 1 грудного хребця ліворуч, травматичного гемопневмотораксу ліворуч, мінімального пневмотораксу праворуч, контузії лівої легені, закритої тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитонеуму, перелому ключиці зі зміщенням уламків зліва, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово – медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово – медичної служби України» від 17.01.1995 року.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ЗИЛ-ММЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , своїми діями порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, в якому вказано:
п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_3 , знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо – транспортної пригоди.
ОСОБА_3 являючись особою, яка керує транспортним засобом, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається  ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.
Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та пояснив, що 13 вересня 2024 року, у першій половині дня, в світлий час доби, керуючи автомобілем марки «ЗИЛ-ММЗ», рухався по вул. Чкалова, с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області у напрямку від м. Тернівка до с. Нова Дача. Маючи намір виконати поворот ліворуч до домоволодіння АДРЕСА_2 , він зупинився для пропуску військової техніки. Потім пропустив велосипедиста, видимих перешкод у вигляді інших транспортних засобів не було. Після поновлення руху почав виконувати маневр лівого повороту, при цьому ліве колесо автомобіля знаходилося на зустрічній смузі, по якій рухався мотоцикл марки «ЯВА» під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок цього відбулося зіткнення. Обвинувачений зазначив, що після зупинки автомобіля вийшов назовні, побачив, що позаду рухається бензовоз, який не міг проїхати, тому повідомив поліцію про необхідність завершити маневр ліворуч. Цивільний позов визнав частково, в ході судового розгляду відшкодував 120 000 грн. 
Представник потерпілого,  ОСОБА_5 , у судовому засіданні заявила клопотання про розгляд справи без участі потерпілого, який перебуває за кордоном та не має можливості з`явитися до суду. Цивільний позов підтримала, з урахуванням добровільно відшкодованих виплат у розмірі 120 000 грн, та просила стягнути з обвинуваченого 180 000 грн на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок  відшкодування моральної шкоди.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Витяг з ЄРДР № 12024041400000399 від 14.09.2024 (ЄО №5190 від 13.09.2024) 13.09.2024 близько 10:58 водій ОСОБА_8 , 1974 року народження, керуючи автомобілем марки «ЗИЛ» рухаючись по головній дорозі по вул. Чкалова с. Богданівка в бік с. Нова Дача, виконував маневр лівого повороту та не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з мотоциклом ЯВА під керуванням ОСОБА_7 2005 року народження, який рухався у зустрічному напрямку зі сторони с. Нова Дача в бік с. Богданівка. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_9 2005 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді: полі травма, ЗЧМТ, СГМ, закрита травма грудної клітини, перелом ребер, інфізема грудної клітини, кровотеча черевної порожнини. Госпіталізація у реанімаційне відділення. Попередньо водії тверезі (а.с. 145).
Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2024 зі схемою та фото таблицею (а.с. 147-165).
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 28.01.2025 з додатком у виді фото таблиці та схеми проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_5 , статиста водія ОСОБА_10 , у присутності понятих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Після проведення допиту, потерпілого ОСОБА_7 було запропоновано на місцевості показати механізм виникнення ДТП, що мало місце 13.09.2024 по вул. Чкалова, с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області. За допомогою автомобіля статиста ЗИЛ НОМЕР_3 та мотоцикла статиста Ява 7320ААА, було встановлено ТЗ до початку повороту ліворуч, а мотоцикл до моменту зіткнення. Після чого на асфальті за допомогою крейди зеленого кольору, потерпілий ОСОБА_7 позначив місце зіткнення його мотоциклу з автомобілем ЗИЛ синього кольору. Після цього потерпілий відобразив траєкторію на асфальті та було зроблено його замір, довжина становить – 5,2 метра. Після зображення водій статист ОСОБА_10 зробив 3 заїзди з темпом (швидкістю) на яку вказав потерпілий ОСОБА_7 . Дані 3 (три) спроби за траєкторією було заміряно за допомогою секундоміра (а.с. 173-181).
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 28.01.2025 з додатком у виді фото таблиці та схеми проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , водія-статиста ОСОБА_10 у присутності понятих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Після проведення допиту, свідку ОСОБА_13 було запропоновано на місцевості показати механізм виникнення ДТП, що мало місце 13.09.2024 по вул. Чкалова, с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області. За допомогою автомобіля статиста ЗИЛ НОМЕР_3 на місцевості було встановлено ТЗ до початку повороту ліворуч. Після чого на асфальті за допомогою крейди червоного кольору, свідок ОСОБА_13 позначила на місці зіткнення автомобіля ЗИЛ з мотоциклом Ява. Після цього свідок відобразила траєкторію руху на асфальті та було зроблено її замір, довжина якої становить – 3,3 метра. Після зображення водій статист ОСОБА_10 зробив 3(три) заїзди з такою швидкістю на яку вказав свідок ОСОБА_13 . Дані 3 (три) спроби за траєкторією було заміряно за допомогою секундоміра (а.с. 182-184).
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 15.05.2025 з додатком у виді фото таблиці та схеми проведеного за участю свідка ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_6 , статиста ОСОБА_14 у присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Після проведення допиту, свідку ОСОБА_3 було запропоновано на місці показати механізм виникнення ДТП, що мало місце 13.09.2024 по вул. Чкалова, с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області. За допомогою автомобіля статиста ЗИЛ НОМЕР_4 на місцевості було встановлено ТЗ до початку повороту ліворуч. Після чого на асфальті свідок відобразив траєкторію руху автомобіля та місце зіткнення на узбіччі. Відповідно до замірів, зіткнення відбулося на узбіччі, на відстані – 0,35 м від краю проїзної частини, траєкторія руху склала – 9 метрів. Також свідок позначив місце, де опинився водій після зіткнення, на відстані – 8,7 м від місця зіткнення та місце куди відлетів мотоцикл, на відстань – 170 метри. Місце куди відлетів водій мотоцикла розташоване на відстані – 1,9 м від краю проїзної частини, місце де знаходився мотоцикл після зіткнення, на відстані – 4,8 метра (а.с. 185-190).
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.02.2025та додатком до протоколу слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 в приміщенні службового кабінету КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПМР в присутності юрисконсульта ОСОБА_18 на підставі постанови прокурора про тимчасовий доступ до речей та документів від 29.01.2025 ознайомився із медичною картою стаціонарного хворого № 7996, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 56 аркушах (а.с. 191-192).
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/113-25/42-ІТ від 10.01.2025 на момент експертного огляду наданого на дослідження мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , робоча гальмівна система переднього колеса знаходилась в стані відмови, а робоча гальмівна система заднього колеса та система рульового керування знаходились в працездатному стані. З технічної точки зору водій міг завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити встановлені на момент огляду несправності робочої гальмівної системи переднього колеса. Поставлене питання в частині «якщо ні, то чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування зазначеного мотоцикла?» відносно робочої гальмівної системи заднього колеса та системи рульового керування позбавлене логічного сенсу, оскільки на момент експертного огляду наданого на дослідження мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , дані системи знаходились в працездатному стані (194-197).
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/113-25/2479-ІТ від 14.05.2025 на момент експертного огляду наданого на дослідження автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_1 , робоча гальмівна система та система рульового керування знаходились в працездатному стані. Поставлене питання в частині «якщо ні, то чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування зазначеного автомобіля?» позбавлене логічного сенсу, оскільки на момент експертного огляду наданого на дослідження автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_1 , робоча гальмівна система та система рульового керування знаходились в працездатному стані (199-203). 
Згідно з висновком експерта № 153пв/18 від 11.03.2025 згідно медичної карти стаціонарного хворого № 7996 хірургічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПМР у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден м?яких тканин голови та обличчя, закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер (перелом головки та переднього відрізка 1 го ребра ліворуч, переломи задніх відрізків 2,3,4,5,6 ребер ліворуч), перелому поперечного відростка 1 грудного хребця ліворуч, травматичного гемопневмотораксу ліворуч, мінімального пневмотораксу праворуч, контузії лівої легені, закритої тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитонеум, перелому ключиці зі зміщенням уламків зліва, які утворилися по ударному механізму від дії тупих твердих предметів (предмету) або при ударі об такі та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден м?яких тканин голови та обличчя закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер (перелом головки та переднього відрізка 1 го ребра ліворуч, переломи задніх відрізків 2,3,4,5,6 ребер ліворуч), перелому поперечного відростка 1 грудного хребця ліворуч, травматичного гемопневмотораксу ліворуч, мінімального пневмотораксу праворуч, контузії лівої легені, закритої тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитонеум, перелому ключиці зі зміщенням уламків зліва за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та в час термін на котрий вказано в наданій медичній документації та слідчим в постанові про призначення судово-медичної експертизи, незадовго до надходження ОСОБА_7 до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПМР, тобто 13.09.2024р., при дорожньо-транспортній пригоді (204-206).
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/113-25/3533-ІТ від 04.06.2025 Варіант 1 - розвиток дорожньо-транспортної ситуації, згідно з проведеного слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , від 28.01.2025.
1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водію автомобілю
ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , слід було керуватися технічними вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водію мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , перед початком експлуатації транспортного засобу, слід було керуватися технічними вимогами пункту 31.4.1 (а), а в процесі руху технічними вимогами пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б), Правил дорожнього руху України.
2. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водій автомобілю ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти ДТП, діячі відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій мотоциклу ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , при віддалені його транспортного засобу 56.0, 49.0 метрів від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗИЛ-ММЗ номерний знак АЕ388600 виконавши технічні вимоги пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України або технічні вимоги пунктів 12.3, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, а при віддалені його транспортного засобу 41.8 метрів від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 шляхом виконання технічних вимог пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б) 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України.
3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору, дії водія автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , не відповідали технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились в причинному зв?язку із ДТП. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору дії водія мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , не відповідали вимогам пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б), 31.4.1 (а), Правил дорожнього руху України. При віддалені мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 від місця зіткнення 56.0, 49.0 метрів в момент виникнення небезпеки, дії водія ОСОБА_7 , невідповідні технічним вимогам пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України або технічні вимоги пунктів 12.3, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з ДТП, а при віддалені мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 від місця зіткнення 41.8 метрів в момент виникнення небезпеки, дії водія ОСОБА_7 , невідповідні пунктам 12.3, 12.4, 12.9 (б), 31.4.1 (а), Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з ДТП.
Варіант 2 - розвиток дорожньо-транспортної ситуації, згідно проведеного слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , від 28.01.2025.
1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водію автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , слід було керуватися технічними вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водію мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , перед початком експлуатації транспортного засобу, слід було керуватися технічними вимогами пункту 31.4.1 (а), а в процесі руху технічними вимогами пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б), Правил дорожнього руху України.
2. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водій автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти ДТП, діячи відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуаці, що досліджується, водій мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , при віддалені його транспортного засобу, 61.5 метрів від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 виконавши технічні вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, а при віддалені його транспортного засобу 50.8, 51.5 метрів від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗИЛ-ММЗ номерний знак АЕ388600 виконавши технічні вимоги пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України або технічні вимоги пунктів 12.3, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України.
3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору, дії водія автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , не відповідали технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились в причинному зв?язку із ДТП. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору дії водія мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , не відповідали вимогам пунктів 12.3, 12.4, 12.9(б), 31.4.1 (а), Правил дорожнього руху України. При віддалені мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 від місця зіткнення 61.5 метрів в момент виникнення небезпеки, дії водія ОСОБА_7 , невідповідні технічним вимогам пункту 12.3, Правил дорожнього руху України: з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з ДТП, а при віддалені мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 від місця зіткнення 50.8, 51.5 метрів в момент виникнення небезпеки, дії водія ОСОБА_7 , невідповідні пунктам вимоги пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України або технічні вимоги пунктів 12.3, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з ДТП.
Варіант 3 - розвиток дорожньо-транспортної ситуації, згідно проведеного слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_3 , від 15.05.2025.
1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водію автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , слід було керуватися технічними вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водію мотоциклу ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , перед початком експлуатації транспортного засобу, слід було керуватися технічними вимогами пункту 31.4.1 (а), а в процесі руху технічними вимогами пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б), Правил дорожнього руху України.
2. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується водій автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_19 , мав технічну можливість запобігти ДТП, діячи відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій мотоциклу ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 виконавши технічні вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України,
3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору, дії водія автомобіля ЗИЛ-ММЗ номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , не відповідали технічним вимогам пункту 10.І Правил дорожнього руху України та знаходились в причинному зв?язку із ДТП. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, з технічної точки зору дії водія мотоцикла ЯВА-631 номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , не відповідали вимогам пунктів 12.3, 12.4, 12.9 (б), 31.4.1 (а), Правил дорожнього руху України. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, дії водія ОСОБА_7 , невідповідні пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП (а.с. 208-216).
Зазначені висновки суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено.
Будь-яких розбіжностей у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.
Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі й права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.
Суд зауважує, що оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення. Самі по собі процесуальні рішення, такі як постанови і доручення, ухвалені під час досудового розслідування, витяги з ЄРДР, рапорти та інші документи, що складаються в ході досудового розслідування, самі по собі не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України, тобто фактичними даними, що підтверджують обставини справи, і не можуть оцінюватися з погляду допустимості, оскільки не є доказами у значенні статті 84 КПК, а тому  не кладуться в основу висновків суду.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходить висновку, що такі докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою, що свідчить про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушеня правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.
Об`єктивна сторона злочину характеризується трьома ознаками: а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Діяння (дія чи бездіяльність) виражається в порушенні правил безпеки руху. Так, судом встановлено, що  ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху в якому вказано: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував мотоциклом марки «ЯВА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді – закритої черепно – мозкової травми, струсу головного мозку, саден м`яких тканин голови та обличчя, закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер (перелом головки та переднього відрізка 1 го ребра ліворуч, переломи задніх відрізків 2,3,4,5,6 ребер ліворуч), перелому поперечного відростка 1 грудного хребця ліворуч, травматичного гемопневмотораксу ліворуч, мінімального пневмотораксу праворуч, контузії лівої легені, закритої тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитонеуму, перелому ключиці зі зміщенням уламків зліва, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово – медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово – медичної служби України» від 17.01.1995 року.
Злочин, передбачений ст. 286 КК України належить до злочинів із так званим матеріальним складом. А тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють суспільно небезпечні наслідки, передбачені в цьому випадку ч. 2 ст. 286 КК України, а саме спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і перебувають з ними у причинному зв`язку.
Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_3 , знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо – транспортної пригоди та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.
Відсутність у потерпілого права керування транспортним засобом, не спростовують висновків суду, адже ключовим є причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками ДТП. 
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставин, які пом`якшують покарання  ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання
Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину ; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.
Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, офіційно не працює, одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, здійснює волонтерську діяльність, за що має подяки командира військової частини НОМЕР_8 , сільського голови за активну допомогу ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_4 , голови ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягає покаранню за вчинення необережного тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який за змістом ст. 12 КК України є необережним тяжким злочином, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, критично відноситься до скоєного, частково відшкодував моральну шкоду, позицію представника потерпілого, яка просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання в цілому можливе без реального відбування основного покарання у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначення саме такого основного покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, санкція ч. 2 ст. 286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду.
Суд враховує суспільно корисну діяльності обвинуваченого, який здійснює волонтерську допомогу, зокрема доставляє транспортні засоби для потреб Збройних Сил України. Обвинувачений має значний досвід керування транспортними засобами всіх категорій (з 2006 року), раніше не притягувався ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем проживання. Наявність права керування транспортними засобами забезпечує йому можливість продовжувати волонтерську діяльність та надавати допомогу ЗСУ.
За наведених вище обставин, а також враховуючи необережну форму вини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість не застосовувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Мотиви ухвалення інших рішень
Вирішуючи по суті позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди на суму 300 000 грн, суд враховує такі обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом установлено, що внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження,потерпілому було завдано фізичного болю, що об`єктивно спричинило їй моральні страждання.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України враховує: характер і тривалість моральних страждань, інтенсивність фізичного болю; наявність тілесних ушкоджень; ступінь вини обвинуваченого; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, пов`язане з використанням джерела підвищеної небезпеки, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Моральні страждання потерпілого мали місце, носили тривалий характер, вносили зміни у його звичному способі життя чи психоемоційному стані. 
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, який не працює, офіційного доходу немає, що об`єктивно обмежує його фінансові можливості. З огляду на це, розмір компенсації моральної шкоди має бути співмірним із характером завданих страждань та реальними можливостями обвинуваченого.
Обвинуваченим було передано потерпілому в рахунок відшкодування моральної шкоди 120 000 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, із визначенням розміру моральної шкоди у розмірі 200 000 грн, та з урахуванням сплачених коштів, підлягає стягненню з обвинуваченого у розмірі 80 000 грн, що є співмірною заподіяним стражданням, характеру правопорушення та відповідає засадам справедливості.
Запобіжний захід  ОСОБА_3 , не обирався і підстав для обрання суд не вбачає.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року по справі № 194/1615/24 (провадження 1-кс/194/294/24), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Витрати пов`язані із проведенням судової інженерно – транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/113-25/42-ІТ від 10.01.2025 року у сумі 2397,70 грн; судової інженерно – транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/113-25/2479-ІТ від 14.05.2025 року у сумі 2674,20 грн; судової інженерно – транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо – транспортних пригод» №СЕ-19/113-25/3533-ІТ від 04.06.2025 року у сумі 2674,2 грн, загальна сума витрат на експертизи становить 7746,10 грн, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3  наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 19.03.2026.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3  про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково. 
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3  на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 7746 (сім тисяч сімсот сорок шість) гривень десять копійок.
Речові докази:
автомобіль марки – ЗИЛ-ММЗ, синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - № НОМЕР_9 – після набрання вироком законної сили залишити за належністю; 
мотоцикл марки ЯВА, модель – 631, червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , шасі (рама) № НОМЕР_10 , кузов № НОМЕР_11 - після набрання вироком законної сили повернути за належністю.
Скасувати арешти майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року по справі № 194/1615/24 (провадження 1-кс/194/294/24).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. 
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя                     ОСОБА_1