Справа №461/1760/26
Провадження №3/461/893/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – захисника Ванжули Я.В., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :

 
ОСОБА_1 01.03.2026 року о 12 год 35 хв у м. Львові на вул. Ш.Руставелі, 13, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHE-0202, тест 2240, проба позитивна 2,16 проміле. 
Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні факт порушення заперечив та зазначив, що він у вказаний день не керував транспортним засобом, за кермом був його син, з яким він по дорозі посварився і останній зупинив автомобіль і вийшов; він залишився сам у т/з на пасажирському сидінні; потім пересів на водійське, т.я. хотів погрітись. Визнає, шо в цей день вживав алкоголь, т.я. посварився з дружиною.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Ванжула Я.В. надав суду пояснення про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, дії працівників патрульної поліції є неправомірними, суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На відеозаписах події, приєднаних до матеріалів протоколу, не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також не зафіксовано факту повідомлення поліцейськими причини та підстав спілкування із ОСОБА_1 , визначених статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію».
Звертає увагу на те, що на відео відсутній момент руху транспортного засобу; відсутній момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції; відсутня фіксація особи безпосередньо за кермом транспортного засобу під час руху; не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем у момент його руху
Також сторона захисту має зауваження до 8 відеофайлів, вважає, що вони незаконно знаходяться у справі, оскільки вони не долученні належним чином до протоколу про адміністративне правопорушення; вказує, що факт керування ТЗ ОСОБА_1 не зафіксовано, а всі відеозаписи не фіксують жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , порушення ним ПДР тощо.
Також зазначає, що в проміжок часу з 13:14:00 по 13:14:23 відеореєстратор був закритий рукою працівника поліції, у зв`язку з чим відеофіксація фактично відбувалась не безперервно і не відображає події, що відбувалися в цей період часу.
Також в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В матеріалах справи взагалі відсутній супровідний лист, яким направлялись адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 до суду для розгляду та прийняття відповідного рішення. Відсутність супровідного листа в матеріалах адміністративної справи (справи про адміністративне правопорушення) свідчить про порушення правил діловодства та процедури передачі матеріалів, що може вказувати на неможливість встановити точну дату отримання справи судом.
Також вважає, що роздруківка тесту на стан алкогольного сп`яніння не долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №603497, оскільки у графі 11 «До протоколу додаються» протоколу, про неї відсутні відомості.
Відтак, вважає, що висновки працівників поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є недійсними та протиправними. Даний факт підтверджує неправомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №603497, відносно ОСОБА_1 , ствердження що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння нічим не аргументоване (не обґрунтоване), не має доказового підґрунтя і не може сприйматись як доказ і враховуватись у справі, а тому просить закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За вимогами пунктів 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).
Пунктом 7 розділу 2 зазначеної Інструкції визначається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до положень ч.3 та 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 5, 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується наступними даними:
протоколом про адміністративне правопорушення від 01.03.2026 року серії ЕПР1 №603497, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 
результатами пристрою «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHE-0202, тест 2240, проба позитивна 2,16 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 01.03.2026.
Відеоматеріалами, з яких вбачається, що працівники поліції 01.03.2026 року приблизно 12 год. отримали від перехожого повідомлення про те, що на Ш. Руставелі, 13 в автомобілі сидить п`яний водій і намагається їхати. 12 год. 35 хв., прибувши за вказаною адресою на вул. Ш.Руставелі, 13 у м.Львові, працівники поліції побачили автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на проїзній частині. Біля автомобіля знаходився гром. ОСОБА_2 , який і викликав поліцію. Останній в присутності поліцейських та водія пояснив, що проходячи по вул. Ш.Руставелі, побачив, як автомобіль Volkswagen Caddy зупинився, водій схилився на кермо, відтак, перехожий подумав, що йому стало погано. Підійшов до автомобіля, відкрив двері з боку водія і почув різкий запах алкоголю, водій перебував у стані алкогольного сп`яніння і намагався продовжити рух. Тоді ОСОБА_2 витягнув ключі запалення і поклав їх на капот автомобіля, викликав патрульну поліцію.
Патрульними поліцейськими під час перевірки встановлено, що за кермом транспортного засобу, на водійському місці, перебував ОСОБА_1 . Останній пояснив (відеозапис clip-0, 12:55 год), що має сімейні проблеми, вживав алкоголь вранці цього дня та керував вказаним транспортним засобом, рухаючись з гаража, розташованого неподалік, додому. У подальшому ОСОБА_1 неодноразово підтверджував працівникам поліції факт свого руху додому (clip-0, 12:59 год, 13:02 год) та просив працівників поліції, щоб відпустили його і він міг доїхати далі. Під час спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення огляду поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу. З результатом огляду, визначеним за допомогою газоаналізатора, він був ознайомлений та погодився. За результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відсутність на відео моменту руху транспортного засобу не є безумовною підставою для висновку про недоведеність вини особи, якщо інші досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують факт керування.
Суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до усталеної судової практики, факт керування транспортним засобом може підтверджуватися не лише безпосередньою відеофіксацією руху, а й іншими доказами, які у своїй сукупності дають можливість дійти переконливого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з відеозаписів, сам ОСОБА_1 взагалі не заперечував факт керування ним транспортним засобом, більше того, просив працівників поліції дозволити йому доїхати додому.
Окрім того, суд бере до уваги, що транспортний засіб не міг опинитися у виявленому місці на узбіччі дороги без його приведення в рух.
Фактичні обставини, які зафіксовані цим відеозаписом, а саме поведінка ОСОБА_1 , відсутність поблизу інших осіб та відсутність посилання на конкретну особу, яка могла керувати автомобілем, дають підстави стверджувати про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем перед його виявленням поліцейськими.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що автомобілем до моменту його зупинки на вул. Ш.Руставелі керував його син, однак, жодними доказами це не підтверджується, відтак, такі пояснення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності по ст.130 КУпАП.
Суд пропонував ОСОБА_1 запросити для пояснень в судовому засіданні сина, проте він відмовився з покликанням на те, що не хотів би для сина проблем, тому суд вважає такі пояснення ОСОБА_1 надуманими, а такий довід розцінюється неспроможним.
Твердження захисника про те, що долучений відеозапис містить перерви у фіксації не дає підстав для сумніву у його змісті, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
Наданий стороною захисту аналіз окремих фрагментів відеозапису є вибірковим та не враховує їх дослідження у взаємозв`язку з іншими доказами у справі, що призводить до викривлення фактичних обставин.
Відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації. Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео-реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. 
Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб; такий отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду не викликає.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вручено направлення до медичного закладу. Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі. 
Натомість в даному випадку ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом огляду, проведеного на місці, погодився з ним (clip-1, 13:17 год) та ці обставини підтверджені доказами, що додані до матеріалів справи.

Доводи про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №603497 не долучена роздруківка тесту на стан алкогольного сп`яніння не береться судом до уваги з огляду на те, що у справі міститься чек-роздруківка з результатом огляду газоаналізатором «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHE-0202, тест 2240, з якого слідує, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння 01.03.2026 року в 13 год. 16 хв., проба позитивна 2,16 проміле.

Суд вважає, що доводи сторони захисту зводяться до формального тлумачення норм та не спростовують встановлених фактичних обставин справи.
Виявлені недоліки (відсутність супровідного, відсутність відмітки у графі протоколу тощо) містять формальний характер, не перешкоджають встановленню обставин та не можуть бути безумовною підставою для закриття провадження.

Окрім цього, відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватись юридичною допомогою адвоката та послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою здійснюється провадження. Відтак, при складанні протоколу, такі права особі слід забезпечити.
Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції, відповідно до ст.268 КУпАП, було роз`яснено ОСОБА_1 його права.
Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю. 
Обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2026 року, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Так, встановлено, що водій ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHE-0202, тест 2240, і у крові ОСОБА_1 було виявлено етанол – 2,16%.
Докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду судом, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду немає.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушення ним Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням останнього права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,6 гривень.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :

 
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /становить 17 000 грн/ в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. 
 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Державної судової адміністрації України 665,6 грн судового збору.

 
На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя          І.Р.Волоско