РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/1015/26
Пров. №2-о/766/254/26 
14 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства відносно доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив внести зміни до актового запису про її народження, зазначивши його батьком. В обґрунтування заяви вказав,що з травня 2000 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , під час спільного проживання у них народилася донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , померла. За час спільного проживання він визнавав себе батьком їх спільної доньки, ОСОБА_2 , приймав активну участь у її вихованні та утриманні, проводив спільно час, що і продовжує робити і надалі, однак, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , в позасудовому порядку, не встиг подати до органів РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини, оскільки вважав це не обов`язковим та те, що вказане не впливає на обсяг прав дитини. Наразі, він, як законний представник доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має першу групу інвалідності з дитинства безстроково, не має можливості оформити опіку та піклування над дитиною, внаслідок чого змушений звернутися до суду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №281 складений 28.05.2002 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона) та призначено судовий розгляд.
10.02.2026 року представником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України через Електронний Суд подано повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №281 складений 28.05.2002 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона).
Заявник та його представник, адвокат, Пуляєва Н.С., в судове засідання не прибули, представником заявника подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.
Заінтересовані осіби в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджено Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.05.2002 року.
Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00056321458 від 04.02.2026 року, відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , померла, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 07.06.2007 року. 
Згідно Акту встановлення факту здійснення догляду №04/78 від 24 травня 2024 року, дитина проживає з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , який її утримує, доглядає та виховує.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має першу групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується Довідкою МСЕК Серії 12 ААБ №560241 від 08.07.2020 року.
З висновку спеціаліста №5 від 23.04.2014 року проведеного КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що проведено визначення спорідненості батька, ОСОБА_1 , та дитини, ОСОБА_2 , та встановлено ймовірність спорідненості 99,99%.
Вказане свідчить про походження дитини від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до змісту ч. 1, ч.2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до частин 1, 2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.
Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують факт батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти російської федерації», § 34, від 7 травня 2009 року).
У даному випадку, окрім письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, пояснень позивача у позовній заяві, факт біологічного походження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від заявника, підтверджено й відповідним висновком молекулярно-генетичного дослідження, виконаного 01.04.2014 № 5 відділенням судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, який міститься в матеріалах даної справи.
Досліджені в судовому засіданні письмові докази, в тому числі висновок спеціаліста про біологічну спорідненість, свідчать, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого суд дійшов висновку про задоволення заяви.
Відповідно до абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.
Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011р № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2.1 Розділу 2, «Внесення змін до актових записів цивільного стану» наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2022 №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства.
Відповідно до п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5.
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Отже, ухвалення судом рішення про встановлення факту батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження.
Судові витрати не відшкодовуються.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Рішення в повному обсязі складене 14 квітня 2026 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 04060246, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Торгова, буд. 24), про встановлення факту батьківства задовольнити.
Визнати батьківство ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_3  по відношенню до дитини - ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (мати дитини), актовий запис про народження дитини № 281 в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено 28.05.2002 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона.
Внести зміни до актового запису про народження №281, складеного Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м.Херсона 28.05.2002 року, в якому в якому у графі відомості про батька вказати – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Херсон Херсонської області, Україна, зобов`язавши Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 04060246, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Торгова, буд. 24) внести вказані зміни у відповідний актовий запис і видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Херсонський міський суд Херсонської області з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. В. Ус