ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/2246/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2246/26 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2026 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відділ), в якому просить суд:
- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу Ніколенка С.В. від 11.02.2026 у виконавчому провадженні №79643212 про повернення виконавчого документа стягувачу;
- зобов`язати старшого державного виконавця Відділу Ніколенка С.В. поновити виконавче провадження №79643212. 
Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує на обставини порушення його прав через безпідставне, як на його думку, повернення без фактичного виконання виконавчого документа, виданого 04.11.2025 Полтавським окружним адміністративним судом для примусового виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №440/5448/25, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2025 №ФП77014/4658, з урахуванням проведених виплат, у виконавчому провадженні №79643212 після зміни судом способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №440/5448/25.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (надалі - Управління).
13.03.2026 до суду засобами системи "Електронний суд" від Управління надійшов відзив на позов, в якому представник висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказує, що після зміни способу і порядку виконання рішення суду від 08.07.2025 у справі №440/5448/25 на стягнення коштів з державного органу стягувач звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду, оскільки рішення суду про стягнення коштів державного бюджетну виконується виключно Казначейством України. Враховуючи це, державним виконавцем відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" 11.02.2026 винесено постанову про проведення виконавчого документа стягувачу (а.с. 23-25). 
Розгляд справи судом здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України, без виклику учасників.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №440/5448/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2025 №ФП77014/4658. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2025 №ФП77014/4658, з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025 основного розміру пенсії із застосуванням коефіцієнтів, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2025 пенсію без застосування коефіцієнтів, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2025 пенсію без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (№ 128702559 в ЄДРСР).
20.11.2025 до Відділу надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду, в якій заявник просив прийняти до виконання виконавчий лист №440/5448/25, виданий 04.11.2025 Полтавським окружним адміністративним судом (а.с. 27 - 28).
21.11.2025 старшим державним виконавцем Відділу (надалі - державний виконавець) в рамках виконавчого провадження №79643212 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №440/5448/25, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 04.11.2025. Зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (а.с. 29).
11.02.2026 за вх. №1344 до Відділу надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, за змістом якої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5448/25 ОСОБА_1 04.12.2025 проведено перерахунок пенсії у добровільному порядку. Нараховано заборгованість у розмірі 332 370,56 грн (137 776,32 + 194 594,24) за період з 01.01.2025 по 31.01.2026, яка облікована в органах Пенсійного фонду та підлягає виплаті згідно з Порядком №821 (а.с. 30 - 31).
У подальшому Полтавський окружний адміністративний суд за заявою державного виконавця ухвалою від 03.02.2026 змінив спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №480/5448/25. Установлено новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості з пенсії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої заборгованості з пенсії у розмірі 332 370,56 грн (а.с. 32 - 34).
У зв`язку з цим постановою державного виконавця від 11.02.2026 виконавчий документ на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто стягувачу (зворот а.с. 35 - 36).
Не погодившись із правомірністю підстав повернення виконавчого документа, стягувач у виконавчому провадженні №79643212 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спірні відносини врегульовані Законом України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII), Законом України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (надалі - Закон №4901-VI) та Порядком від 03.08.2011 №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (надалі - Порядок №845).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIIІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Тож виконавчий документ повертається стягувачу:
- якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення;
- щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Законом №4901-VI встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються ст. 2 Закону №4901-VI, відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. 
Отже, визначальним у контексті наведених норм Закону №4901-VI є статус боржника. Так, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" з урахуванням положень ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначає Порядок №845.
Безспірне списання, за визначенням наведеним у п. 2 Порядку №845, - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (п. 47 Порядку №845).
Як вже з`ясовано судом, ухвалою від 03.02.2026 змінено спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №440/5448/25, внаслідок чого встановлено новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості з пенсії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої заборгованості по пенсії у розмірі 332 370,56 грн.
Приписами ч. ч. 2, 4 ст. 3 Закону України ''Про гарантії держави щодо виконання судових рішень'' передбачено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень цього ж Закону закріплено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Згідно з п. 3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Пунктами 24, 49 Порядку встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Міністерство фінансів України відповідає за складання Бюджетної декларації та проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування, що використовуються для розроблення Бюджетної декларації та проекту Державного бюджету України (ч. 2 ст. 32 Бюджетного кодексу України).
Пунктом 9 розділу VI Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) або у змінах до них.
Отже, рішення суду щодо стягнення з державного органу коштів, у якого відсутня окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду, виконується органом казначейства у порядку черговості за рахунок виділених коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.
Відтак, судове рішення у справі №440/5448/25 з урахуванням ухвали суду від 03.02.2026 щодо стягнення з боржника на користь стягувача нарахованої суми пенсії має скеровуватися до органів Казначейства на примусове (без будь-якого волевиявлення боржника чи вчинення ним будь-яких дій) стягнення грошових коштів.
У зв`язку з викладеним суд зазначає, що з 03.02.2026 судове рішення у справі №440/5448/25 підлягає виконанню органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
За таких обставин оскаржена позивачем постанова про повернення виконавчого документа стягувачу відповідає критеріям законності та обґрунтованості.
З огляду на вищевикладене суд визнає позов безпідставним, у зв`язку з чим залишає такий без задоволення.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, яких позивач не поніс, від сплати судового збору звільнений як особа з інвалідністю 2 групи.
Керуючись статтями 241-245, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/2246/26 - залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв-пожежних, 13, м. Полтава, 36014).
Відповідач: Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 43316700; вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40014). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Cуддя	 	Є.Б. Супрун