Справа №567/578/25
Провадження №2-о/567/6/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Венгерчук А.О. 
присяжні : Лопатіна Т.А., Лось В.І.
секретар - Дем`янчук Н.В.

за участю: заявниці ОСОБА_1 
представника заявниці – адвоката Хмарук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення особи померлою, -

встановив :

В Острозький районний суд Рівненської області із заявою про оголошення особи померлою звернулася представник ОСОБА_1 - адвокат Хмарук Ю.М., в якій просить оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ярославль, росія, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 одноособово доглядала ОСОБА_2 , який був батьком її колишнього чоловіка, та який є громадянином росії та отримував там пенсію, проте постійно проживав на території України. 11.12.2021 ОСОБА_2 поїхав в рф та 10.02.2022 його знайшли мертвим за місцем перебування. Зазначає, що її повідомили, що тіло померлого забрали в морг де воно зберігалося 2 місяці, а після спливу вказаного терміну, якщо його не заберуть, відбудеться кремація. Оскільки ОСОБА_2 забув паспорт громадянина росії в Україні і займався виготовленням документів, проте не завершив вказаний процес, тому виявилися перешкоди у реєстрації його факту смерті.
Зазначаючи про те, що із моменту зникнення ОСОБА_2 пройшло більше трьох років, вважає, що існують усі підстави для визнання його померлим.
Посилається на те, що в зв`язку з відсутністю документів про смерть ОСОБА_2 , заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про його смерть, а встановлення такого факту їй необхідно для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна померлого. 
Ухвалою суду від 09.09.2025 року заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявниці про виклик свідків та витребування доказів. 
Ухвалою суду від 04.11.2025 задоволено клопотання представника заявниці про витребування доказів та витребувано з Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону громадянином росії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за період з 01.01.2019 року по теперішній час.
Ухвалою суду від 17.12.2025 задоволено клопотання представника заявниці про витребування доказів та витребувано з КП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф” Рівненської обласної ради інформацію чи звертався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 та/або треті особи до КП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф” Рівненської обласної ради у період з 01 по 30 листопада 2021 року за медичною допомогою для ОСОБА_2 .
В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просять їх задовольнити.
Заявниця додатково пояснила, що з 05.07.2004 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 та 20.08.2013 розірвала шлюб, проте фактичні шлюбні відносини між ними ніколи не припинялись. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .
Таким чином, заявниця залишилась одна, хто доглядав за батьком її колишнього чоловіка – ОСОБА_2 , який був пенсіонером та працевлаштованим не був. Вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що вона працювала у м. Львів та кожні вихідні приїжджала в м. Острог, де вела з ОСОБА_2 спільне господарство.
ОСОБА_2 , був громадянином росії та отримував там пенсію. Разом з дружиною, ОСОБА_5 , він часто їздив в росію, де вони знімали пенсію з рахунку та зупинялася в своїх друзів – ОСОБА_6 , її чоловіка ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 , в будинку яких і були прописані в росії за адресою: АДРЕСА_2 .
У липні 2021 року виплати припинилися, у зв`язку з чим ОСОБА_2 необхідно було поїхати в росію та оформити картку «МИР».
Саме з цією ціллю він 11.12.2021 виїхав в росію. По приїзду туди він виявив, що він не взяв із собою паспорт громадянина рф та сім`я ОСОБА_9 допомагала йому його поновити. 10.02.2022 заявниці подзвонив ОСОБА_10 та повідомив, що коли зранку його мати ОСОБА_6 , повернувшись з роботи, зайшла на 2-ий поверх будинку, де спав ОСОБА_2 , то знайшла його вже мертвим. Також повідомив, що тіло забрали в морг, де воно буде зберігатися 2 місяці і по завершенню цього терміну тіло, якщо його не заберуть, кремують. Оскільки на той час у ОСОБА_2 ще не був вироблений новий паспорт, у сім`ї ОСОБА_9 були проблеми з проведенням реєстрації смерті. 
Вказала, що вона просила у ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вирішити це питання, на що вони неохоче відповідали та не виявляли бажання взагалі займатися документами, а в подальшому взагалі перестали брати слухавку.
Вважає, що смерть ОСОБА_2 у лютому 2022 року ймовірно настала через ускладнення в результаті проблем з серцем, оскільки в листопаді 2021 року у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я він був госпіталізований до КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» в кардіологічне відділення. 
До правоохоронних органів з метою розшуку ОСОБА_2 заявниця не зверталася, оскільки ОСОБА_2 виїхав в росію, з якою Україна припинила дипломатичні відносини, через що вжиття відповідних розшукових заходів фактично є неможливим.
Таким чином, з лютого 2022 року, тобто більше трьох років, про ОСОБА_2 немає відомостей про його місце перебування, що є підставою для оголошення його померлим.
Представник заінтересованої особи Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти заяви не подав. В поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника відділу та при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.
Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.
Заявниця, ОСОБА_1 з 05.07.2004 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 05.07.2004. (а.с.11)
20.08.2013 подружжя розірвало шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.08.2013. (а.с.12)
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.09.2021 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.14, 15)
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 14.03.1979 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 , росіянин, та ОСОБА_5 , українка. (а.с.16)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 18.09.2025. (а.с.97-98)
ОСОБА_2 був громадянином росії, що підтверджується копією паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_5 , виданим ТП № 1 в м. Почеп МВ УФМС росії по АДРЕСА_3 07.12.2012. (а.с.19-21)
Також на ім`я ОСОБА_2 були видані паспорти для виїзду за кордон (зі строком дії до 14.01.2008 та до 27.07.2023). (а.с.22, 23)
ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом мав право на частку квартири АДРЕСА_4 . (а.с.25-28)
З доводів заявниці встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні інші родичі, які б могли претендувати на спадщину після його смерті, його батьки – ОСОБА_4 та ОСОБА_12 померли ІНФОРМАЦІЯ_5 та 15.02.1996 відповідно, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть. (а.с.30-32)
Факт перетину ОСОБА_2 державного кордону України та виїзду в рф підтверджується повідомленням наданим Адміністрацією Державної прикордонної служби України №19/87578-25 від 05.11.2025 (остання дата виїзду 12.12.2021, відомості про повернення відсутні). (а.с.118)
Згідно повідомлення КНП «Острозька БЛ» від 11.11.2025, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3386 ОСОБА_2 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні з 23.11.2021 по 26.11.2021. (а.с.119-120)
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили факт відсутності ОСОБА_2 за його останнім місцем проживання в АДРЕСА_1 та відсутності відомостей про його місце перебування з лютого 2022 року.
Сукупність наведених доказів, які узгоджуються з показаннями свідків, дають суду достатньо підстав вважати, що ОСОБА_2 , який в 2021 році виїхав в росію, за місцем своєї реєстрації не проживає та з лютого 2022 року відсутні відомості про його місце перебування.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення громадянина померлим, своєю чергою, має на меті усунення правової невизначеності, що склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час відсутня за місцем свого постійного проживання, а місце її перебування є невідомим.
Як зауважено Верховним Судом у змісті постанов від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 (провадження № 61-14634св21), від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23 (провадження № 61-14137св23), від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 (провадження № 61-4764св24), особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Враховуючи положення ст.46 ЦК України, надані заявником письмові докази, а також показання свідків, суд дійшов до висновку, що існують достатні підстави для припущення смерті ОСОБА_2 , який понад три роки відсутній за місцем свого проживання та реєстрації, а останнім відомим його місцезнаходженням є росія, звідки заявницю повідомили про його смерть.
Таким чином, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації її особистих та майнових прав щодо охорони спадкового майна, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про оголошення особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 встановити неможливо, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили з врахуванням приписів ч.3 ст.46 ЦК України.
Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України.
Згідно положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), заінтересована особа : Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: м.Острог, просп.Незалежності, 83 Рівненської області, індекс 35800, код ЄДРПОУ 35119085), про оголошення особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ярославль, росія, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання рішенням суду законної сили. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.02.2026.

Суддя Острозького районного суду	Венгерчук А.О.  	

Присяжні Лопатіна Т.А. 

Лось В.І.