Справа №333/10417/25
Провадження №2-о/333/50/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Круглікової А.В.,
при секретарі судового засідання Єрмоленко А.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою
заявника:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
заінтересована особа-1: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), код ЄДРПОУ: 04593296, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11
заінтересована особа-2:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області
заінтересована особа-3:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлення факту родинних відносин.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що її прізвище вказано як ОСОБА_4 (російською мовою) в електронному свідоцтві про народження, яке наразі підтягується в офіційному додатку ДІЯ та має чинність паперових документів, що відрізняється від прізвища, зазначеного в чинному паспорті громадянина України - ОСОБА_5 . Також прізвище « ОСОБА_5 » не збігається з прізвищами батька та матері заявниці, що створює труднощі при підтвердженні факту родинних відносин і користуванні офіційними документами. Під час видачі заявниці паспорту громадянина України 26 липня 2005 року, її прізвище російською все ще збігається з прізвищем її батьків, але прізвище українською містить суттєві відмінності, і зазначене як ОСОБА_9. Також, після отримання заявницею цифрової копії документів про народження з`ясувалось, що там теж міститься дві помилки, по-перше її прізвище вказано - ОСОБА_6 , а по друге - прізвище батька також ОСОБА_6 , а прізвище матері - ОСОБА_4 . Хоча в інших документах, включаючи цифрову копію свідоцтва про шлюб її батьків та паспорта громадянина України її батька зазначено прізвище - ОСОБА_7 . Водночас заявниця є дочкою вищезазначених осіб, що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України. Факт родинних відносин необхідно встановити для правильного оформлення документів та підтвердження походження. При цьому, її прізвище не потребує зміни, у зв`язку з чим, просить суд залишити його у тому вигляді, в якому воно зазначене у чинному паспорті громадянина України, тобто ОСОБА_9. Але, потребує приведення у відповідність її електронне свідоцтво про народження з даними, зазначеними в паспорті громадянина України.
Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву про встановлення факту родинних відносин задовольнити повністю.
Представник заінтересованої особи-1 в судові засідання не з`явився, 09.01.2026 на адресу суду надійшли пояснення щодо позову або відзиві, відповідно до яких повідомляється, що на підставі відомостей Реєстру Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) встановлено, що вірним написанням родового прізвище є саме форма « ОСОБА_4 ». Відомості актових записів про шлюб батьків, про народження батька та про шлюб батьків батька свідчать про родове прізвище саме « ОСОБА_4 ». Актовий запис про народження ОСОБА_8 верифікований, прізвище дитини та батьків зазначено « ОСОБА_4 » відповідно до вимог статей 133, 145 Сімейного кодексу України. Зміни можливо вносити до актового запису цивільного стану за наявності підстав. А отже, до «цифрової копії свідоцтва про народження» зміни не вносяться, бо портал «Дія» тільки відображає інформацію Реєстру щодо певної особи. На підставі вищевикладеного представник заінтересованої особи-1 вважає, що факт родинних відносин заявниці підтверджується наявним актовим записом про її народження. Зміни можливо внести до актового запису цивільного стану за наявності для цього підстав. При цьому дотримання до вимог статей 133, 145 Сімейного кодексу України є обов`язковим. Наявна інформація у Реєстрі підтверджує родове прізвище родини саме як « ОСОБА_4 », а отже підстав для внесення змін до актового запису про народження немає. Рішенням даного питання вважаємо отримання заявницею паспорта із зазначенням прізвища відповідно до відомостей актового запису про народження. З огляду на викладене, Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі просить суд розглянути цивільну справу без участі уповноваженого представника Відділу.
Заінтересована особа-2 - ОСОБА_2 та заінтересована особа-3 - ОСОБА_3 в судові засідання не з`явились, будь-яких заяв від останніх на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2ст. 76ЦПК).
За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Судом встановлено, що заявниця згідно з паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 має прізвище - « ОСОБА_9 ».
Відповідно до свідоцтва про народження від 21.07.1988 серії НОМЕР_5 , прізвище заявниці визначено як « ОСОБА_4 », батьками зазначені - ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (мати).
Як вбачається з актового запису про шлюб, ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_12 .
Крім того, матеріали справи свідчать, що до укладення шлюбу з ОСОБА_2 мати заявниці мала прізвище « ОСОБА_13 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.08.2025.
Відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Статтею 122 Сімейного кодексу України встановлено визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою. А саме, походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Визначення прізвища дитини регламентується статтею 145 Сімейного кодексу України, а саме прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.
Таким чином, прізвище дитини повинно відповідати прізвищу батьків на момент державної реєстрації народження.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (надалі - Реєстр). На підставі складеного актового запису цивільного стану видається відповідне свідоцтво.
Отже, всі встановлені судом обставини справи в їх сукупності дають змогу дійти висновку про підтвердження родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 .
Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту родинних відносин, про який просить заявник.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.
Розглянувши вимогу заявниці про «Вказати, що прізвище заявниці залишається ОСОБА_9 відповідно до чинного паспорта громадянина України» та «Внести відповідні зміни до цифрової копії свідоцтва про народження заявниці, а саме - її прізвище в свідоцтві - ОСОБА_6 замінити на правильне - ОСОБА_9, прізвище її батька, вказане в свідоцтві як ОСОБА_6 , замінити на правильне ОСОБА_4 », суд виходить з наступного. 
Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2).
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Отже, звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги, в якій остання просить суд «Вказати, що прізвище заявниці залишається ОСОБА_9 відповідно до чинного паспорта громадянина України» та «Внести відповідні зміни до цифрової копії свідоцтва про народження заявниці, а саме - її прізвище в свідоцтві - ОСОБА_6 замінити на правильне - ОСОБА_9, прізвище її батька, вказане в свідоцтві як ОСОБА_6 , замінити на правильне ОСОБА_4 » не направленні на встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, а тому не підлягають судовому розгляду в окремому провадженню. Ці питання вирішуються органом, який видав документ.
У зв`язку з чим, у задоволенні заяви ОСОБА_1 в цій частині судом відмовляється. 
Керуючись ст. ст. ст. 3, 4, 10, 293, 315-319 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити частково. 
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її батьками: 
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У задоволенні іншої частини заяви відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя        А.В.Круглікова