РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року 	справа № 580/690/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства охорони здоров`я України (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо порушення строку надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 05 січня 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на її запит від 05.01.2026, відповідач надав відповідь з порушенням встановленого строку.
Ухвалою суду від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 
19.02.2026 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що наказом МОЗ від 31 грудня 2025 року № 1995 припинено з 01 січня 2026 року систему електронного документообігу на базі програмного забезпечення «ДОК ПРОФ 3» та впроваджено з 01 січня 2026 року систему електронного документообігу «АСКОД» у Міністерстві охорони здоров`я України. Впровадження нової системи електронного документообігу «АСКОД» здійснювалося у поступовому режимі, з паралельним завершенням обробки звернень, зареєстрованих у попередній системі, та перенесенням даних між програмними середовищами. Такий перехідний період об`єктивно потребував додаткового часу для технічного налаштування, перевірки коректності реєстраційних даних і забезпечення безперервності документообігу, що, своєю чергою, вплинуло на часові межі опрацювання окремих звернень.
Відповідач вказує, що інформаційний запит позивача від 05 січня 2026 року № б/н зареєстровано в МОЗ 09 січня 2026 року за № ЗПІ/130-26, в якому запитувалась інформація «надати точну, повну та достовірну інформацію щодо результату розгляду скарги від 25 листопада 2025 року та надати копію відповіді».
Так, скарга позивача від 25 листопада 2025 року № б/н зареєстровано в МОЗ 08 січня 2026 року за № К-166/2026. МОЗ листом від 15 січня 2026 року № 04.3/1456/2-26 надіслало скаргу позивача від 25 листопада 2025 року № б/н для розгляду та інформування автора та МОЗ до Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, заявника повідомлено тим же листом, про що свідчить інформація з системи електронного документообігу «АСКОД».
Перехід на нове програмне забезпечення супроводжувався технічними труднощами, що вплинуло на процес реєстрації та надсилання окремих документів, зокрема первинної відповіді МОЗ на скаргу Позивача від 15 січня 2026 року № 04.3/1456/2-26. У зв`язку з технічним забоєм зазначена відповідь фактично не надійшла позивачу.
З метою належного інформування позивача та недопущення порушення її прав, Міністерством додатково було направлено повторну відповідь листом від 19 січня 2026 року №04.3/2042/2-26 з урахуванням її інформаційного запиту від 05 січня 2026 року та додано копію листа МОЗ від 15 січня 2026 року № 04.3/1456/2-26, що підтверджується інформацією з системи програмного забезпечення «АСКОД» та знімком екрану з електронної скриньки з якої здійснювалась відправка.
Таким чином, на переконання МОЗ, його дії були спрямовані на забезпечення реалізації права позивачки на отримання відповіді по суті звернення, а відсутність своєчасного отримання відповіді не свідчить про протиправні дії чи умисне порушення встановлених строків розгляду звернення.
Позивач 19.02.2026 подала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що станом на день надання відповіді від 19.01.2026 відповідач про жодні технічні збої у роботі МОЗ не вказував.
Крім того, у разі наявності таких збоїв відповідач мав можливість продовжити строк розгляду запиту, питання про що не ставилось. 
Жодних належних та допустимих доказів щодо наявності технічного збою не надано суду і на день подачі відзиву, а тому, позивач вважає, що відповідачем проігноровано принципи добросовісності і розсудливості, що зобов`язувало його дотриматися п`ятиденного строку на надання відповіді на інформаційний запит.
Оцінивши заявлені доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке.
05.01.2026 ОСОБА_1 звернулась до Міністерства охорони здоров`я України з інформаційним запитом, в якому просила надати точну, повну та достовірну інформацію щодо результату розгляду її скарги від 25.11.2025 та надати копію відповіді.
Вказану інформацію позивач просила надати у п`ятиденний термін на поштову адресу: АДРЕСА_1 , - та електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Листом Міністерства охорони здоров`я України від 19.01.2026 №04.3/2042/2-26 позивача повідомлено, що листом Міністерства охорони здоров`я України від 15 січня 2026 року №04.3/1456/2-26 скаргу позивача від 25 листопада 2025 року без №, яка надійшла на електрону пошту Міністерства, було скеровано до Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації для розгляду та подальшого інформування.
Вказаний лист від 19.01.2026 №04.3/2042/2-26 направлений позивачу засобами електронного зв`язку на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 - 20.01.2026.
Вважаючи, що відповідачем порушено строк розгляду інформаційного запиту від 05.01.2026, позивач звернулась в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ «Про інформацію» (далі - Закон №2657-XІІ), Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.
Частина 1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (п.1 ч.1 ст.3, п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ).
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації згідно з ч.1 ст.12 Закону №2939-VІ є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
За змістом наведених норм, можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Одним із способів доступу до інформації відповідно до п.2 ч.2 ст.5 Закону №2939-VI є надання її за запитами на інформацію.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
На підставі ч.2 ст.19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
П.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Ч.1 ст.3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Як установлено судом, 05.01.2026 ОСОБА_1 звернулась до Міністерства охорони здоров`я України з інформаційним запитом, в якому просила надати точну, повну та достовірну інформацію щодо результату її розгляду скарги від 25.11.2025 та надати копію відповіді.
Вказану інформацію позивач просила надати у п`ятиденний термін на поштову адресу: АДРЕСА_1 , - та електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Листом Міністерства охорони здоров`я України від 19.01.2026 №04.3/2042/2-26 позивача повідомлено, що листом Міністерства охорони здоров`я України від 15 січня 2026 року №04.3/1456/2-26 скаргу позивача від 25 листопада 2025 року без №, яка надійшла на електрону пошту Міністерства, було скеровано до Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації для розгляду та подальшого інформування.
Вказаний лист від 19.01.2026 №04.3/2042/2-26 направлений позивачу засобами електронного зв`язку на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 - 20.01.2026.
Отже, відповідачем порушено, визначений ч.1 ст.20 Закону №2939-VI, п`ятиденний строк надання відповіді на інформаційний запит позивача від 05.01.2016.
Доказів продовження строк розгляду вказаного запиту позивача суду не надано.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.03.2019 у справі №800/369/17, відповідно до яких право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Міністерства охорони здоров`я України щодо порушення строку надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.01.2026.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити сторонам.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ