Справа № 309/1973/25
Провадження № 1-кп/309/176/25

У Х В А Л А 

26 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 12024071050000588, внесеному до ЄРДР від 18.10.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,- 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 визначено головуючого суддю у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 .
Підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стало Рішення Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2025 року, яким суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Хустського районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав. 
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Хустському районному суду Закарпатської області.
Угод про визнання винуватості у порядку ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечили, клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявили.
Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що на початку березня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступив в попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Надалі 09 березня 2025 року приблизно 09 годині ОСОБА_4 , отримавши пряму вказівку від невстановленої особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, сприяючи незаконному переправленню осіб через державний кордон України, на об`їзній дорозі м. Хуст, а саме на АЗС «БРСМ» зустрів особу під вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 , якому у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію", заборонено виїзд за кодон, та який мав намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину Державного кордону України, поза межами пункту пропуску.
Під час даної особистої зустрічі 09.03.2025 приблизно о 13:15 годин ОСОБА_4 роз`яснив особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 , що його на автомобілі марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 буде доставлено до місця проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , де проведено додатковий інструктаж з приводу незаконного переправлення ОСОБА_7 через Державний кордон України. 
Після цього, 09.03.2025 приблизно о 13:20 годин, знаходячись у АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , останній наказав особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 передати йому раніше обумовлені із невстановленою особою, грошові кошти у сумі 4500 доларів США, для їх перерахунку та подальшої передачі частини грошових коштів невстановленій досудовим розслідуванням особі. Також, проінструктував ОСОБА_7 про порядок перетину контрольного посту «Велятино» працівників Державної прикордонної служби України, як себе поводити, та повідомляти що їде на відпочинок для лікування у санаторії «Теплі води» у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, щоб не був викритий його намір незаконного перетину Державного кордону України працівниками Державної прикордонної служби України 
Надалі, ОСОБА_4 при телефонній розмові на гучномовці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав пряму вказівку перерахувати надані ОСОБА_7 раніше обумовлені грошові кошти та упевнитись у їх правильній кількості. Крім цього, при даній телефонній розмові, невстановлена досудовим розслідуванням особа, запевнила ОСОБА_7 , що він успішно та безперешкодно незаконно перетне Державний кордон України, якщо буде дотримуватись всіх їхніх інструкцій. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, спільно з невстановленою слідством особою, отримав раніше обумовлені грошові кошти у сумі 4500 доларів США, проінструктував ОСОБА_7 , про порядок перетину контрольного посту «Велятино» та запевнив у успішному незаконному перетині Державного кордону України. Крім цього, повинен був надати транспортний засіб таксі, а саме автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 для доправлення ОСОБА_7 через контрольний пост у с. Велятино Хустського району для отримання подальших вказівок невстановленою досудовим розслідуванням особою з приводу незаконного перетину державного кордону України, однак був викритий працівниками правоохоронних органів. 
Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками – організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою судді Хустського районного суду від 29 січня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до 04 квітня 2026 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України: незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і останній в подальшому може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить прокурор просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 хворіє туберкульозом та має хронічний вірусний гепатит С.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу доцільності продовження строку запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 суд вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжним заходом також є домашній арешт.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує його стан здоров`я, а саме захворювання на туберкульоз, хронічну форму вірусного гепатиту С. 
Таким чином, обмеження прав ОСОБА_4 , які полягають у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дають йому змогу реалізовувати, передбаченні ст. 49 Конституцією України права, а саме: на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. 
Крім того, ОСОБА_4 стверджує, що сприятиме встановленню фактичних обставин кримінального провадження, так як зацікавлений щоб суд встановив істину по справі.
Одночасно суд враховує, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Також суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, оскільки частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ч. З ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Слоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Такої іншої підстави в даному випадку та суспільного інтересу суд не вбачає.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що для ОСОБА_4 , достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Застосування такого запобіжного заходу, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 314-316, 331 КПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження №12024071050000588 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 3 ст. 332 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хустського районного суду Закарпатської області на 26 травня 2026 року о 09 год. 40 хв. з викликом всіх учасників судового процесу.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 – задоволити. 
Змінити ОСОБА_4 , обвинуваченому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 26 травня 2026 року включно.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі судового засідання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок у вигляді заборони залишати своє житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суд за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та до Хустського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області.
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1