П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/27415/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
17 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсаційних втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 грудня 2019 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, нарахованої на підставі рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі №240/27154/22 та від 12 лютого 2024 року у справі №240/26815/23 за період з 01 грудня 2019 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку, підтверджених належними доказами.
22 грудня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку, у якій позивач зазначає, що відповідно до стану здоров`я не міг в період січень-грудень 2023-2024 років та до жовтня 2025 року особисто відвідати установи відповідача для отримання пояснень щодо компенсаційних втрат.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року визнано неповажними підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду та позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів у підтвердження реальних обставин, які б слугували об`єктивними перепонами чи створювали труднощі для звернення до суду з цим позовом у межах встановленого строку позивачем не суду не надано.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тому звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.
Колегія суддів зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Іншими словами, суд перевіряє обставини пропуску строку на підставі клопотання особи, в якому наведено поважність причин пропуску строку, та поданих нею доказів, яким буде надано відповідну правову оцінку.
Згідно з частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Тобто поняття "поважні причини пропуску процесуальних строків" є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 про застосування у спорах цієї категорії шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як зазначалось судом в ухвалі від 08 грудня 2025 року, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 24 липня 2024 року у справі №600/1941/22-а щодо права позивача на спірну компенсацію "по день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії", строк звернення до суду із заявленими вимогами, відповідно, бере відлік від дня виплати перерахованої на виконання судового рішення пенсії.
У постанові від 26 червня 2024 року у справі №520/29247/23 Верховний Суд вказав на те, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).
А отже, оскільки на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі №240/27154/22 перерахована пенсія виплачується позивачу з квітня 2023 року, тому, відповідно шестимісячний строк звернення до суду із заявленою вимогою по даній виплаті сплинув 31 жовтня 2023 року (з травня по жовтень), а на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №240/26815/23 невиплачену доплату до пенсії, як вказує позивач (заборгованість) у сумі 24000,00 грн. нараховано з 01 квітня 2023 року (тобто по 2000.00 грн протягом 12 місяців = 24000,00 грн.) по березень місяць 2024 року, з продовженням щомісячної виплати такої доплати, тому, відповідно шестимісячний строк звернення до суду із заявленою вимогою по даній виплаті сплинув 31 жовтня 2024 року.
Аналіз судової практики свідчить, що правозастосовна доктрина у визначенні строків звернення до суду орієнтується на принцип юридичної визначеності та передбачуваності, який передбачає наявність чітко визначеного моменту, коли особа набуває обізнаності про факт порушення її прав. Тобто ключовим аспектом є визначення моменту, з якого слід обчислювати строк звернення до суду. Відповідно до принципу правової визначеності, реалізація права на судовий захист в цьому випадку має ґрунтуватися на моменті, коли особа отримала об`єктивну можливість усвідомити порушення своїх прав.
Враховуючи вимоги позивача щодо спірної компенсації "по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії", саме з отриманням таких перерахованих частин пенсії на виконання судових рішень позивач мав змогу дізнатися про порушення свого права, на захист якого спрямовано позов у цій справі, а не відколи позивач з`ясував для себе, що має право на спірну компенсацію.
Як встановлено, звернувшись до суду із заявленими у позові вимогами 03 грудня 2025 року (тобто понад рік з часу початку отримання позивачем останньої частини перерахованої доплати), позивач пропустив встановлений шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом.
При цьому колегія суддів зазначає, що в ухвалі від 08 грудня 2025 року суд першої інстанції визначив спосіб усунення недоліків заявленого позову - подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку, підтверджених належними доказами.
Проте, всупереч ухвалі суду, жодних доказів на підтвердження реальних обставин, які б слугували об`єктивними перепонами чи створювали труднощі для звернення до суду з цим позовом у межах встановленого строку позивачем суду не було надано.
Таким чином, з огляду на зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надавши обґрунтовану та вичерпну оцінку доводам заяви про поновлення процесуального строку, не знайшовши поважності підстав, підтверджених належними та достатніми доказами, для поновлення пропущеного строку, дійшов правомірного висновку у розумінні процесуального закону, застосовуючи процесуальні наслідки згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України у взаємозв`язку з положеннями ч.2 ст.123 КАС України, правомірно повернув позивачу без розгляду позовну заяву.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року відповідає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.