Справа № 484/5450/24
Провадження № 1-кп/484/77/26
Кримінальне провадження № 12024152110000726

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області 
у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, освіта середня-спеціальна, громадянина України, не одруженого, працює охоронцем в ТЦ "Магніт", на утриманні неповнолітніх осіб не має, не є інвалідом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 263 КК України,
УСТАНОВИВ:
19.07.2024 приблизно о 00:40 годині ОСОБА_4 , будучи у нетверезому стані, перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку №35 по вул. Черняховського у м. Первомайську, під час конфлікту з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, внаслідок словесної перепалки, яка переросла у бійку між ними, діючи з мотивів особистої неприязні до потерпілого, з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, витягнув із своєї кишені ніж та тримаючи в правій руці, умисно наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 , тим самим спричинив ножове поранення грудної клітини зліва з пораненням легені. Лівосторонній гемопневмоторакс. Плевропульмональний шок II та один удар ножем, у виді колото-різаної рани, в область поперекової ділянки зліва, чим спричинив тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.
Однак свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_8 залишившись у свідомості та маючи можливість вчиняти активні дії, відійшов від ОСОБА_4 та почав кликати про допомогу, повідомивши ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про отримання ножових поранень. В свою чергу ОСОБА_4 злякавшись, що він може бути затриманий за скоєний ним особливо тяжкий злочин, залишив місце події, не виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а потерпілий ОСОБА_8 був доставлений до КНП «Первомайська ЦРЛ», де отримав первинну медичну допомогу.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Разом з тим, 19.07.2024 приблизно о 00:40 годині ОСОБА_4 , будучи у нетверезому стані, після конфлікту з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повернувся до своєї квартири АДРЕСА_2 . Маючи намір повернутись і помститись за образу, ОСОБА_4 взяв з собою мисливського ножа, який придбав у невстановлений слідством час, спосіб та місці. Поклавши вказаного мисливського ножа до кишені, ОСОБА_4 повернувся до двору багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де продовжив конфлікт з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті якого намагався вбити останнього.
Маючи намір на подальше носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 тримаючи у руках ніж, залишив подвір`я. Однак, розуміючи, що його злочинні дії можуть бути викритими, вирішив позбавитись від знаряддя вчинення злочину, а тому викинув мисливський ніж у полі за будинком.
19.07.2024 у період часу з 06:29 по 06:45 години, під час проведення огляду місця події на полі, яке розташоване за будинком №35 по вулиці Черняховського в м. Первомайськ Миколаївської області в бік мікрорайону «Дроздовка», під деревом, за координати 1480201001, 30.8376789 виявлено та вилучено ніж, який є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, а саме мисливський ніж загального призначення з № НОМЕР_1 , яким ОСОБА_4 , здійснив незакінчений замах на вбивство ОСОБА_8 , та який незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 19.07.2024 приблизно о 01.00 год. ОСОБА_4 , викинувши у полі ножа, який є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, а саме мисливським ножем загального призначення №E5718, який незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу і яким був вчинений попередній злочин, повернувся на місце вчинення попереднього злочину у двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . Прибувши на місце, ОСОБА_4 побачив на подвір`ї групу людей, які приїхали на допомогу ОСОБА_8 та зрозумів, що його розшукують за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Серед вказаних осіб був ОСОБА_9 , який рухався в напрямку арки між житловими будинками назустріч ОСОБА_4 . Останній, не бажаючи бути викритим, маючи намір уникнути кримінальної відповідальності, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підбіг до ОСОБА_9 та нунчаками, котрі мав при собі, наніс один удар в область голови ОСОБА_9 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді контузії тяжкого ступеня лівого ока. Проникаюче склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока. Гіфема, гемофтальм лівого ока. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою загальну втрату працездатності більше ніж на 1/3.
Спричинення ОСОБА_4 удару нунчаками ОСОБА_9 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманим останнім тілесним ушкодженням.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
Разом з тим, 19.07.2024 приблизно о 00:40 годині ОСОБА_4 , будучи у нетверезому стані, після конфлікту з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повернувся до своєї квартири АДРЕСА_2 . Збираючись повернутись і помститись за образу, ОСОБА_4 взяв з собою нунчаки, які придбав у невстановлений слідством час, спосіб та місці. Маючи намір на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 повісив вказані нунчаки собі На шию та повернувся до двору багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де продовжив конфлікт з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті якого намагався вбити останнього мисливським ножем.
Після цього, продовжуючи незаконно носити холодну зброю без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вибіг з подвір`я та викинув ніж у полі, яке розташоване за будинком. Через кілька хвилин ОСОБА_4 , тримаючи при собі нунчаки, повернувся до двору багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , та спричинив ними тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Після чого разом з нунчаками зник з місця події.
У подальшому, 19.07.2024, у період часу з 07:40 години до 08:40 години, під час затримання ОСОБА_4 , як особи підозрюваної у вчиненні злочину за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.15, ч1 ст. 115 КК України в приміщенні Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 29, під час особистого обшуку у нього виявлено та вилучено нунчаки, які є холодною зброєю ударно-дробильної дії саморобного виготовлення, які носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Допитані судом потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надали пояснення, які повністю узгоджуються з викладеним у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов, в якому просив стягнути з обвинуваченого на його користь 11849 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином (витрати на лікування) та 300000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні обвинувачений фактично визнав обставини подій, наведених у обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 18.07.24, пізно ввечері повертався з вулиці Достоєвського, перед цим вживав алкогольні напої, зайшов додому взяв ковбасу та ніж, щоб покормити собак на вулиці. Коли підійшов до 4го під`їзду, почув що хтось гучно спілкується, побачив, що на лавці біля під`їзду сиділо двоє хлопців, він попросив щоб вони тихіше себе поводили, але хлопці відповіли йому дуже грубо, бо бачили що він на підпитку, один з них вдарив ОСОБА_4 і потім почалась бійка під час якої ОСОБА_4 впав на землю, через 2 хв. він підвівся, зайшов до під`їзду оглянув свої побої і побачив що в нього немає срібного ланцюжка, зайшов у квартиру, потім взяв нунчаки та пішов на вулицю щоб знайти ланцюжок. Хлопців вже було троє, знову почалась бійка, ОСОБА_4 отримав удар в голову, впав, хтось підбіг і він зрозумів що його будуть бити. Він дістав ніж з кишені, думав що нападники втечуть після того, як побачать ніж, він рази три махнув ножем і потім побачив що один з нападників лежить. Вони розбіглись в різні сторони, потім ОСОБА_4 повернувся через 15 хв. і побачив, що зібралося багато людей тож він викинув ніж. Пішов до арки в будинку, побачив, що їде автомобіль і світить фарами, відчинились двері авто, ОСОБА_4 став тікати, на зустріч йшла кремезна людина, він відмахнувся нунчаками і попав цій людині в голову. Йому кричали "стояти, лягай на землю" але так як це не були працівники поліції він став тікати, коли тікав в його бік стріляли, вистрелили та попали в ногу та спину зі зброї, яка стріляє гумовими кулями. ОСОБА_4 забіг до під`їзду, пішов до сусіда на ім`я ОСОБА_10 , далі зайшов додому, вимкнув світло на кухні і дивився що відбувається на вулиці. Бачив, що на вулиці світили ліхтариками, шукали його, потім приїхала поліція і його було затримано.
ОСОБА_4 наголошував на тому, що він не мав наміру завдавати потерпілим будь яких тілесних ушкоджень та не бажав позбавити життя потерпілого ОСОБА_8 , лише захищався від людей, які його побили. Звернув увагу на те, що відповідно до висновку судово медичного експерта, в нього були виявлені численні тілесні ушкодження, в тому числі завдані гумовими кулями.
ОСОБА_4 визнав обвинувачення за ч. 2 ст. 263 КК України, щодо носіння холодної зброї, ножа та нунчак, та частково визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 . Не заперечував проти стягнення з нього на користь потерпілого матеріальної шкоди в розмірі 11849 грн. 74 коп. але моральну шкоду просив зменшити. 
Також ОСОБА_4 заявив, що він розкаюється та жалкує з приводу наслідків його дій.
Позиція сторони захисту, озвучена захисником, полягає в тому, що на переконання захисника, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, а тому його дії за цим епізодом слід кваліфікувати за ст. 123 КК України а не 115. За сукупністю злочинів захисник просив призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Захисник також просив визнати недопустимим докази, протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та висновки судово-психіатричної і комплексної судової психолого-психіатричної експертиз.
Вважає, що експертом при складанні висновку судово-психіатричного експерта №360 від 03.09.2024 року не були дотриманні вимоги приписів абз. 1,2 п.п. 1 п.4.13 Положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року №53/5, абз.2 п.16, п.17 Порядку проведення судово- психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року № 865, зареєстрованого в МЮ України від 14.06.2018 року за №719/32171, абз. 11 ч.3 ст. 11 Закону України «Про психіатричну експертизу», а також при проведенні експертизи не були дослідженні всі наявні медичні документи на ім`я ОСОБА_4 , що в свою чергу виходячи з точки зору всебічності, об`єктивності експертного дослідження викликає сумніви у повноті та правильності вказаного висновку експерта. 
Слідчий експеримент від 23.07.2024 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 на переконання сторони захисту не відповідає вимогам ч.3 ст. 223, ст. 240 КПК України оскільки перед проведенням слідчого експерименту слідчим не були роз`яснені підозрюваному процесуальні права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України відносно права не свідчити проти себе, близьких родичів. При цьому в протоколі проведення слідчого експерименту не відображено ознак відтворення дій, обставин подій при яких би підозрюваний на статисті показав куди саме, в яку частину тіла наносив удари ножом потерпілому ОСОБА_8 , а також не відтворено події при яких би підозрюваний на статисті показав в яку частину він наніс удар нунчаками потерпілому ОСОБА_9 . Тобто вказаний протокол слідчого експерименту не містить ознак відтворення дій, обставин події, а лише фіксує виключно показання підозрюваного ОСОБА_4 у формі розповіді щодо зізнання у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Отже, вказаний протокол слідчого експерименту слід розцінювати як протокол допиту підозрюваного, що не має доказового значення з огляду на вимоги ч.4 ст.95 КПК України.
При цьому при виконанні вимог ст. 290 КПК України слідчим не був відкритий стороні захисту вказаний протокол слідчого експерименту в частині відеозапису слідчого експерименту на флеш носії, що відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України є підставою для визнання зазначеного протоколу недопустимим доказом.
18.02.2026 року експертами Миколаївської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України» була проведена комплексна судова психолого - психіатрична експертиза відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по закінченню якої був складений Висновок експерта №27.
Згідно даного висновку експерта, ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв ознаки гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненої. На даний час ОСОБА_4 будь яким психічним розладом не страждає. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, міг та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також, ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не перебував в будь якому вираженому емоційному стані, що суттєво вплинуло на його свідомість і поведінку. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не перебував в будь якому вираженому емоційному стані, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не перебував в будь якому вираженому емоційному стані, в тому числі фізіологічного афекту, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, про що свідчить відсутність відповідних ознак та наявність стану алкогольного сп`яніння.
Разом з тим згідно п. 4 ч. 1 ст. 102 КПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: перелік питань, що були поставлені експертові. Однак, згідно ухвали суду про призначення судової психолого - психіатричної експертизи перед експертом не ставилося питання про встановлення наявності в обвинуваченого ОСОБА_4 ознак гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.
Порядок проведення судово-психіатричної експертизи визначено положенням «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» (затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року №865, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.06.2018 року за №719/32171.
Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу (п. 10 вказаного Порядку).
Положеннями абз. 2 п. 16, п. 17,18 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи визначено, що у разі надходження документів, що містять інформацію про стан здоров`я особи, щодо якої призначено СПЕ, факти її звернення за медичною допомогою, її діагноз, інтимну і сімейну сторони життя, а також інші відомості, одержані під час її медичного обстеження, експерт зобов`язаний запросити у органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), згоду цієї особи на використання зазначеної інформації.
Під час проведення амбулаторної та стаціонарної СПЕ особа встановлюється за документами, що посвідчують її особу. З метою з`ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу експерти проводять психіатричний огляд, оцінюють об`єктивний анамнез, включаючи дані про спадковість психічних розладів, особливості психічного розвитку, сімейний і соціальний статус, особливості реагування на різні життєві ситуації, психічні травми, особливості психічного стану та поведінки під час проведення СПЕ та в період дій, з приводу яких ведеться провадження у цій справі.
Відповідно абз. 5,6 п.п. 1 п.4.12. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.98 № 53/5, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галузю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). У вступній частині висновку експерта зазначається: перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, та зразків (у разі надходження); відомості про надані матеріали (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів
Згідно висновку експерта №27 від 18.02.2026 року в графі 13 значиться опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані при проведені експертизи та вказано, що було надано матеріали кримінального провадження №484/5450/24 в трьох томах: 1 том на 248 арк., 2 том на 250 арк., 3 том 54 арк.; медична карта стаціонарного хворого КНП «ПЦМБЛ» №1179/231; медична карта амбулаторно хворого №421КММЧ №14 та в ній медична карта амбулаторно хворого філії ДУ «ЦОЗ ДКВС в Миколаївській та Одеській областях» №231. При цьому слід зазначити, що у вказаній графі перераховано тільки назву документів без зазначення прізвища особи на ім`я якої оформлені ці медичні документи, а також не зазначено кількість аркушів в кожному з наданих документів.
В дослідницькій частині зазначеного висновку експерта в порушення вимог абз. 2 п. 16, п. 17 «Порядку проведення судово - психіатричної експертизи» відсутній опис з посиланням на документ на підставі якого було встановлено особу ОСОБА_4 відносно якого проводилася експертиза, що при даних обставинах, є підставою стверджувати, що експертизу проведено щодо невідомої особи, а тому висновок експерта, є недопустимим доказом. При цьому в дослідницькій частині висновку експертизи, яка повинна містити докладний опис процесу дослідження з вказівкою методів та методик, що застосовувалися, відсутній опис з посиланням на відповідні методи та методики, що були використані на підставі яких експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не перебував в будь якому вираженому емоційному стані, в тому числі фізіологічного афекту.
Отже, при проведенні судової психолого - психіатричної експертизи та складанні висновку експерта №27 від 18.02.2026 року, експертами не були дотриманні вимоги приписів абз. 1,2 п.п. 1 п.4.13 Положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року №53/5, абз. 2 п. 16, п. 17, 18 «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи», затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року № 865, зареєстрованого в МЮ України від 14.06.2018 року за №719/32171, що дає підстави стверджувати, що зазначена експертиза була проведена з порушеннями вищезазначених нормативно - правових актів, а сам вказаний висновок експерта, на переконання захисника, є необґрунтованим та сумнівним.
Не зважаючи на те, що обвинувачений не погодився з кваліфікацією своїх дій за ст. 115 та 121 КК України, суд вважає, що його вина у вчиненні саме цих кримінальних правопорушень повністю доведена іншими доказами у справі.
Так потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що 18.07.2024 року близько о 22:50 він відвіз друзів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вул.Черняховського, 35, і поїхав до дому. Потім вони йому зателефонували о пів на першу ночі і сказали, що в них якісь проблеми. Він приїхав до них, з 3 під`їзду вибіг чоловік з нунчаками, він погрожував і почав махати нунчаками. Після цього ОСОБА_8 наніс йому удар ногою, бо вважав, що йому загрожує небезпека, чоловік упав на землю, піднявся і наніс йому удар у спину, другий удар був в грудну клітину (в область легенів), йому стало погано, він підсвітив телефоном і побачив, що в нього тече кров. Він крикнув друзям, щоб вони тікали, бо у нападника "ніж". ОСОБА_8 почав бігти в бік лікарні, набрав по дорозі молодшого брата і повідомив про ситуацію. Нападник доганяв його і погрожував, що уб`є.
Обставини, повідомлені ОСОБА_8 , за яких обвинувачений завдав ударів ножом потерпілому, підтвердили суду свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому вони повідомили, що саме ОСОБА_11 спровокував конфлікт, який переріс в бійку з ними, а потім і з ОСОБА_8 . Свідки стверджували, що коли вони сиділи у дворі напроти 2 під`їзду, з 3 під`їзду вийшов ОСОБА_4 і кинув недопалок в бік ОСОБА_7 , почав їм погрожувати, почалась бійка, ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 та повернувся до 3 під`їзду. Вони зателефонували ОСОБА_8 , коли той приїхав, з 3 під`їзду знову вийшов ОСОБА_4 вже з нунчаками в руках.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 260-М від 08.08.2024 року у ОСОБА_8 виявлено проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пораненням легені. Лівосторонній гемопневмоторакс. Плевропульмональний шок II. Сліпе ножове поранення поперекової ділянки зліва. Колото-різані рани грудної клітини зліва та поперекової ділянки зліва. Анемія легкого ступеня. ГЕРХ. Хронічний гастроуоденіт. Міокардіофіброз. СН-0. Дані тілесні ушкодження виникли 19.07.2024 року при обставинах, вказаних в постанові слідчого від дії леза ножа (характеристики якого вказані у постанові) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Розміщення тілесних ушкоджень в різних ділянках тіла вказує на те, що положення нападника і потерпілого мінялося по відношенню один до одного.
Суд вважає, з огляду на пояснення свідків, що саме ОСОБА_4 спровокував бійку з ними, при цьому він мав можливість уникнути конфлікту, повернувся до свого під`їзду, але бажаючи продовжити конфлікт, взяв холодну зброю (ніж та нунчаки) повернувся до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до яких у цей час приєднався ОСОБА_8 . Бажаючи помститися своїм кривдникам, тримаючи в руках нунчаки, тим самим демонструючи свої наміри на побиття чоловіків, ОСОБА_4 продовжив бійку вже з ОСОБА_8 , під час якої завдав йому удар ножем в груди.
Характер нанесеної ОСОБА_8 травми свідчить про намір саме позбавити потерпілого життя, оскільки удар ножем був завданий з великою силою, бо пошкодив легені, в життєво важливу частину тіла. Характер тілесного ушкодження спростовує доводи обвинуваченого, про те, що він дістав ніж з метою налякати інших учасників бійки та просто відмахувався ним.
Крім того суд не вбачає підстав для сумніву в показаннях самого потерпілого ОСОБА_8 , про те, що після того як ОСОБА_4 вдарив його ножем, він продовжував переслідувати потерпілого та погрожував, що вб`є його.
За такого, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України.
Потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що 19.07.2024 року вночі він з друзями відпочивали на річці. Разом з ними був батько ОСОБА_8 . Йому прийшло повідомлення, що ОСОБА_12 повезли в лікарню. Вони поїхали до того будинку де сталася бійка, питали в хлопців, що сталося, вони розказали, що ОСОБА_12 «підрізали». ОСОБА_9 пішов у бік 3 під`їзду, там є арка, побачив силует людини. Ця людина нанесла йому тупий удар в область обличчя. Він крикнув брату чи ціла в нього голова, з ока текла кров, потім приїхала поліція. Згодом його забрали в лікарню.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 261-М від 12.08.2024 року у ОСОБА_9 виявлено контузія тяжкого ступеня лівого ока. Проникаюче склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока. Гіфема, гемофтальм лівого ока. Дані тілесні ушкодження виникли 19.07.2024 року від дії тупого твердого предмету (нунчак) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою загальну втрату працездатності більше ніж на 1/3. Травма на обличчі ОСОБА_9 могла виникнути від одноразового удару травмуючим предметом (нунчак) в ліву очну ділянку. 
Свідків нанесення удару потерпілому не було, але обвинувачений не оспорював факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 за обставин викладених у обвинувальному акті, а характер цих ушкоджень та знаряддя, за допомогою якого ці ушкодження були нанесені, холодна зброя, яка сконструйована для використання в бойових мистецтвах, на переконання суду свідчить про умисне завдання обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. 
За такого, суд погоджується, що дії обвинуваченого за цим епізодом слід кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до висновку експерта від 25.07.2024 року № КСЕ-19/115-24/13380 (т.2 а.с. 64-67), вилучений у ОСОБА_4 предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії – нунчаку саморобного виготовлення.
Відповідно до висновку експерта від 25.07.2024 року № КСЕ-19/115-24/13382 (т. 2 а.с.70-72), вилучений під час огляду місця події ніж є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, а саме мисливським ножем загального призначення, с № Е5718.
Відповідно до висновку експерта від 10.09.2024 року № КСЕ-19/115-24/13382 (т. 2 а.с. 75-80), генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на предметі схожому на ніж (на експертизу надавався вищевказаний ніж вилучений під час огляду місця події), збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 .
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 263 КК України, щодо носіння холодної зброї (ножа та нунчак) без передбаченого законом дозволу, з огляду на вищенаведені висновки експертиз, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в цій частині обвинувачення.
Щодо версії захисника про те, що ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження в стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, позицію сторони захисту в даному випадку суд вважає помилковою з огляду на наступне.
Перебування ОСОБА_4 у стані сильного душевного хвилювання під час вчинення злочину спростовується висновком призначеної та проведеної під час судового розгляду судової психолого-психіатричної експертизи від 18.02.2026 року № 27, який приведено вище по тексту.
Суд не вбачає підстав для визнання цього висновку, так само як і висновку судово-психіатричного експерта №360 від 03.09.2024 року та слідчого експерименту від 23.07.2024 року недопустимими доказами, оскільки порушення вимог відповідних інструкцій, порядку та положень КПК України, на які посилається захисник, хоча і мали місце, проте не є такими, що тягнуть за собою недійсність процесуальних документів. Висновки експертів обґрунтовані та не викликають сумнівів у їх правильності а протокол слідчого експерименту не є для суду основоположним, так як рішення прийняті у цій справі ґрунтуються на особистих пояснення обвинуваченого, наданих суду під час допиту в судовому засіданні.
Позиція сторони захисту в значній мірі обґрунтована протиправними діями невстановлених осіб, які приїхали до місця події після того, як ОСОБА_4 завдав ножових поранень потерпілому ОСОБА_8 , і які намагалися самостійно схопити обвинуваченого, викрикували погрози, а коли ОСОБА_4 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та тікав до свого під`їзду, декілька разів вистрелили в його бік з вогнепальної зброї (пристрою для відстрілу гумових куль) і щонайменше двічі влучили в обвинуваченого (висновок експерта № 259-М, т. 2 а.с. 53-55).
Те, що численна група людей дійсно шукала ОСОБА_4 на місці події, у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , голосно викрикували погрози та здійснювати постріли з вогнепальної зброї підтвердили допитані судом свідки, жителі багатоквартирного будинку за вказаною адресою, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , проте питання притягнення невстановлених осіб до відповідальності за вказані дії не є предметом розгляду даної справи, а такі дії не є причиною протиправних дій обвинуваченого та не розглядаються судом як взаємопов`язані. 
Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним злочинів та особу підсудного, раніше не судимого, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України – щире каяття.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого – вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому статей КК України, поглинувши менш суворі покарання більш суворим. 
З огляду на встановлені обставини та вид призначеного покарання, суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов, в якому просив стягнути з обвинуваченого на його користь 11849 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином (витрати на лікування). Витрати підтверджені фіскальними чеками та визнані обвинуваченим, а тому в цій частині слід задовольнити позов.
Потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою загальну втрату працездатності більше ніж на 1/3, втратив зір на одне око, тривалий час лікувався та потребує подальшого лікування, а тому оцінив розмір моральної шкоди у 300000 грн. 
Суд вважає, що факт спричинення потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди є безперечним, вона виражається у фізичному болю та моральних стражданнях, спричинених завданою обвинуваченим травмою, а тому суд вважає визначений потерпілим розмір шкоди цілком обґрунтованим.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України. При цьому суд вирішує долю лише тих речових доказів, відомості щодо яких були надані суду стороною обвинувачення.
Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на підсудного судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування експертиз.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, а саме з 19 липня 2024 року.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 19 липня 2024 року по 09 березня 2026 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення. 
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, що складаються з вартості проведених по справі експертиз в сумі 54859 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 96 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 11849 (одинадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 74 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 300000 (триста тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином, а всього, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 311849 (триста одинадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 74 коп.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2024 року (справа № 484/3981/24, провадження № 1-кс/484/692/24).
На підставі ст. 100 КПК України речові докази: 
недопалок цигарки, правий тапок чоловічих шкіряних шльопанців, лівий тапок чоловічих шкіряних шльопанців, змив бурого кольору, ніж з написом на лезі Е5718, нунчаки, чорні шорти, плямисту футболку, гумові шльопанці, які зберігаються у Первомайському РВП ГУНП в Миколаївській області – знищити;
надані суду прокурором та захисником флеш накопичувачі з відеозаписом з камери відеоспостереження – залишити у справі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: