Справа № 462/2735/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 квітня 2026 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року, а саме 21.03.2026 о 11.30 году АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, штовхав, виганяв із дому у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року, а саме 21.03.2026 о 11.30 году АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, штовхав, виганяв із дому у присутності малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 зазначив, що у сім`ї останнім часом відбуваються конфлікти, інколи у присутності дітей. Зазначив, що надалі уникатиме таких ситуацій.  
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність, за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Ч. 3 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №134735, ВАД №134736 від 21.03.2026, рапортом, формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відеозаписами із нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1  є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 173-2 КУпАП. 
З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1  слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч.3 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн. судового збору.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів до Львівського апеляційного суду з дня винесення постанови.

Суддя: