Єдиний унікальний номер 205/274/26
Номер провадження3/205/207/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу ЕПР1 №546680 21.12.2025 о 08:25 ОСОБА_1 у місті Дніпрі, вул.Авіаційна, 27, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
До протоколу уповноваженою особою долучено такі матеріали:
-рапорт інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області те, що 21.12.2025 приблизно о 08:25 за адресою: м.Дніпро, вул.Авіаційна, 27, екіпажем «Легіон 55» за порушення правил ПДР було зупинено транспортний засіб Chevrolet Aveo НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, та екіпажем «Легіон 222» було оформлено адміністративні матеріали: протокол ЕПР1 546680 за ч.1 ст.130 КУпАП, посвідчення водія вилучено – оформлено тимчасовий дозвіл, водія відсторонено від подальшого керування;
-диск із відеозаписом події, на якому міститься файл «export-pwxrg.mp4» з відеозаписом камер №472667, №472930, №473935. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21.12.2025 він керував автомобілем Chevrolet Aveo НОМЕР_2 , та його зупинили працівники патрульної поліції за зупинку в недозволеному місці, та під час спілкування повідомили, що виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та нестійку ходу, та запропонували пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився, тому що вимагав у працівників поліції відвезти його до медичного закладу, вважав, що результати драгера мають похибку, але працівники поліції відмовились їхати з ним до медичного закладу. Додав, що пізніше підійшла його мати, яку він привіз на роботу, просив заслухати її пояснення в судовому засіданні.
Також пояснив, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП було складено вже іншим екіпажом патрульної поліції, які приїхали на місце його зупинки. Вважає, що працівники поліції безпідставно пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, що він не мав запаху алкоголю з порожнини рота, та хода в нього була стійка. 
За клопотанням ОСОБА_1 судом отримано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 21.12.2025 зранку він на автомобілі відвіз її на роботу, розвернувся та поїхав наверх по вул.Авіаційній, та за ним поїхали працівники патрульної поліції. Пояснила, що живе разом із сином, та цього ранку та напередодні син алкоголь не вживав, запаху алкоголю від нього не було.
Захисник Пацков М.Л. надав суду клопотання про закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення та пояснення до нього. Клопотання обґрунтував тим, що протокол не відповідає вимогам п.5 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, отже, є недопустимим доказом. Звертає увагу суду на відмінності у підписах особи, що склала протокол ЕПР1 №546680 та постанову ЕНА №6383898 відносно ОСОБА_1 , що може свідчити про фальсифікацію матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Наполягає на відсутності підстав у працівників поліції пропонувати проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , звертає увагу на те, що поліцейські не направили ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду, видали останньому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, чим фактично засвідчили відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння.
У поясненнях до клопотання зазначає про помилкове сприйняття запахів поліцейськими. Посилається на вимоги п.27 ППВСУ №14 від 23.12.2005 про обов`язкову фіксацію відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чого поліцейськими дотримано не було.
Також в судовому засіданні отримано пояснення від інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мушти О.С., яким складено протокол ЕПР1 №546680 21.12.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та який пояснив, що в цей день автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , зупинили члени екіпажу відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Працівники патрульної поліції у складі вказаного екіпажу виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому на місці за допомогою драгеру пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовився. За викликом вказаного екіпажу на місце прибув він із членами свого екіпажу, тому що у попереднього екіпажу не було можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення, причини йому невідомі. По прибуттю він із напарницею пересвідчились у наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою драгеру, на що він відмовився. За допомогою планшету в електронному вигляді було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в електронному вигляді, хто саме вносив відомості до протоколу, не пам`ятає, можливо, частково він, частково його напарниця. Після складення протоколу на планшеті він перевірив правильність внесених даних, роздрукував та підписав його. В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив належність йому підпису у протоколі №546680. 
Також на питання захисника пояснив, що близько двох років працівники патрульної поліції складають протоколи про адміністративне правопорушення в електронному вигляді за допомогою планшетів та роздруковують їх. При цьому наявність свідків відмови від огляду на стан сп`яніння не обов`язкова.
На питання ОСОБА_1 відповів, що вони усно відсторонили його від керування транспортним засобом, вилучили у нього водійське посвідчення та видали йому тимчасове посвідчення, роз`яснили заборону в цей день керувати транспортними засобами та необхідність скористатися допомогою тверезого водія. Обов`язку працівників поліції перебувати поряд із особою до приїзду тверезого водія нічим не передбачено.
Дослідивши протокол та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов таких висновків.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такий порядок встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі – Порядок).
Пунктами 6,7 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд вважає безпідставними доводи захисника про недопустимість протоколу №546680, як доказу, через його неналежне оформлення, з огляду на положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.
Так, пунктом 1 розділу ІІ зазначеної Інструкції передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Дослідивши протокол №546680, суд констатує, що він містить всі передбачені ст.256 КУпАП відомості, відповідає за змістом формі протоколу про адміністративне правопорушення, наведеній у додатку 1 до Інструкції.
Доводи захисника про незалучення працівниками патрульної поліції двох свідків відмови від проходження огляду ОСОБА_1 суд також вважає неспроможними, зважаючи на положення п.6 зазначеної вище Інструкції, згідно якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, присутність двох свідків на час пропозиції та проведення огляду за умови застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису не була необхідною.
Щодо доводів захисника про залишення поліцейськими відстороненого від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 , суд зазначає, що п.1 розділу Х зазначеної вище Інструкції передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. Під час відсторонення особи від керування транспортним засобом поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відсторонення проводиться у присутності двох свідків.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Отже, нормативними актами, що регулюють порядок відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, не передбачено обов`язку уповноваженої особи перебувати поряд із водієм до прибуття особи, якій він передає керування транспортним засобом.
Судом досліджено диск із відеозаписом події, з якого видно, що після зупинення транспортного засобу працівник патрульної поліції о 08:24 21.12.2025 (запис камери №472667) оголошує підстави зупинки транспортного засобу, пропонує водію, особу якого встановлено як ОСОБА_1 , пройти медичний огляд щодо наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) на місці зупинки, на що останній відмовився, тому що вважає себе тверезим, не вбачає підстав та сенсу у проходженні огляду на стан сп`яніння. Після цього працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом. Також відеозаписами зафіксовано вручення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за фактом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Разом з цим, суд звертає увагу на встановлену ст.266 КУпАП вимогу щодо проведення огляду в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.
Аналогічне положення містить п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Така вимога є безумовною та передбачає обов`язок поліцейського у кожному випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, та лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).
Проте таку вимогу ст.266 КУпАП поліцейськими Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області дотримано не було, та наданими суду відеозаписами нагрудних відеореєстраторів не зафіксовано жодної пропозиції поліцейського водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Таке порушення є істотним та таким, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у даному випадку не дотримано вимоги щодо обов`язкової ознаки проходження огляду «відповідно до встановленого порядку».
Оцінюючи досліджені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, ст. 130, 301, 303 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя            М.М.Дахно