Справа № 523/26879/25
Номер провадження 3/523/249/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали що надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ст. 122-4 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
03.12.2025 поліцейським Кожушко І.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530378, згідно якого 14.11.2025р. о 18год. 06хв. на вул. Ак. Заболотного, 28 у м. Одесі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом, а саме: постановою виконавчої служби ВП № 39203320 від 03.07.2024 року, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.
Також, 03.12.2025 року поліцейським Кожушко І.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530357, згідно якого 14.11.2025 року о 18год 06хв водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Carina» номерний знак НОМЕР_1 в Одесі на вул. Ак. Заболотного, буд. 96, став учасником ДТП, та залишив місце даної пригоди, чим порушив п. 2.10 а ПДР України.
Постановою від 29.01.2026 року матеріали справи 523/26879/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та матеріали справи та 523/26878/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП об`єднанні в одне провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Матеріали справи містять докази, що суд повідомив ОСОБА_1 про дату судового засідання (конверт із повідомленням повернуто до суду із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою). Також, суд направляв смс-повідомлення на номер телефону, вказаний в протоколі, яке було доставлено абоненту. 
Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення, доводиться шляхом надання доказів.
Суд констатує, що матеріалами справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530378, ОСОБА_1 14.11.2025р. о 18год. 06хв. на вул.Ак. Заболотного, 28 у м. Одесі, керував транспортним засобом «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом (постановою виконавчої служби ВП № 39203320 від 03.07.2024 року), чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, настає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона відповідного правопорушення полягає в наявності у особи, яка вчинила вищезазначене адміністративне правопорушення умислу. Згідно статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №530378 було складено за відсутності ОСОБА_1 . При цьому, в матеріалах справи відсутні докази його належного повідомлення про складення відносного нього протоколу.
У той же час, в матеріалах справи відсутні також будь які докази, як керування ОСОБА_1 транспортним засобом - 14.11.2026 року о 18:06, так і обізнаності ОСОБА_1 з приводу обмежень, які були на нього накладені, згідно постанови ДВС. Отже, відсутнє підтвердження усвідомлення ОСОБА_1 відповідальності протиправного характеру вчинюваних дій та наявності в його діях умислу.
Ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП. 
Крім того, 03.12.2025 року поліцейським Кожушко І.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530357, згідно якого 14.11.2025 року о 18год. 06хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Carina», номерний знак НОМЕР_1 в Одесі на вул. Ак. Заболотного, буд. 96, став учасником ДТП, та залишив місце даної пригоди, чим порушив п. 2.10 а ПДР України.
На підтвердження вини ОСОБА_1 працівники поліції, крім протоколу, посилаються на: схему місця ДТП від 14.11.2025 року; пояснення водія ОСОБА_2 від 14.11.2025 року; рапорти працівників поліції; витяг з ІПНП. Також до матеріалів додано відеозапис. 
Суд констатує, що надані суду докази не підтверджуються наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП, зокрема:
- протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 530357 було складено за відсутності ОСОБА_1 . Відсутні докази його належного повідомлення про складення відносного нього протоколу, зокрема доказів отримання повідомлення;
- рапорт капрала поліції Чумаченко Т. від 14.11.2025 року містить інформацію про те, що працівник поліції прибула на місце ДТП без потерпілих за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного буд. 28, де було виявлено автомобіль OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який повідомив, що здійснюючи поворот ліворуч на вул. Заболотного буд. 28, автомобіль Седан червоного кольору здійснив з ним зіткнення, заціпивши задній бампер, та покинув місце ДТП.
Суд зазначає, що фактично рапорт складений зі слів водія ОСОБА_2 , який запам`ятав лише колір легкового автомобіля, однак не запам`ятав його марку, його номер, також він не бачив водія цього автомобіля, який вчинив ДТП.
- схема місця ДТП не підтверджує участь у ДТП саме ОСОБА_1 . 
При цьому, суд зазначає, що працівники поліції не додали до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки поїхати з місця ДТП можна за обставин належної фіксації самого ДТП. Докази цим обставинам в матеріалах справи відсутні.
- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 свідчать про те, що він не бачив номерний знак та марку автомобіля, який скоїв ДТП та поїхав з місця пригоди, також не бачив самого водія автомобіля;
- рапорт старшого інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області від 03.12.2025 року, згідно якого транспортний засіб червоного кольору «TOYOTA CARINA E» н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який мав характерні пошкодження з правої сторони бамперу, було встановлено під-час складання на водія адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, по характерним очертам та зовнішнім виглядом транспортного засобу, датою та його місцезнаходженням, це той самий транспортний засіб;
Надаючи правову оцінку наведеному Рапорту, суд зазначає, що він носить ймовірний характер в частині того, що саме ОСОБА_1 14.11.2025 року о 18:06, потрапивши у ДТП, залишив місце події до якого був причетний, не містить посилання на конкретні та достовірні докази цьому, суду не надано доказів тому, коли було складено протокол за ст.130 КУпАП, чи з`ясовувались під-час складення цього протоколу обставини вчинення ДТП. 
Суд виходить із того, що Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17
- відеозапис з камер відеоспостереження, взагалі не містить відомостей про здійснення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 14.11.2025 року о 18год.06хв.
Таким чином до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували достовірно та беззаперечно, що саме ОСОБА_1 14.11.2025 року о 18:06 керував транспортним засобом, став учасником ДТП, та залишив місце пригоди, до такого висновку суд не може прийти і аналізуючи надані суду докази у їх системному зв`язку. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд констатує, що всупереч ст. 251, 252 КУпАП до матеріалів справи не додано належних та безперечних доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «А» ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що відомості у протоколах про адміністративне правопорушення щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ст. 122-4 КУпАП, не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах, не встановлено і таких доказів в ході судового розгляду справи.
За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за вищевказаними статтями, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 24, 33, 122-4, ч.3 ст.126, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

 
Суддя: К.О. Далеко