Справа № 521/4440/24
Провадження № 2/522/2503/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
18 березня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання – Коновал Д. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.10.2020 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №163901-ОД1-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами договору ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1  кредитні кошти у сумі 24 000 грн на умовах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало в користування відповідачу грошові кошти. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим у неї станом на 11.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 51 782,18 грн, яка складається з: 24 000,00 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту та 27 782,18 грн – суми прострочених платежів по процентах, яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.
Представник ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.03.2026.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. 
23.10.2020 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №163901-ОД1-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 24 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1, 02439584 % за кожен день користування, на строк 16 тижнів.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №163901-ОД1-001 про надання кредиту від 23.10.2020, у ОСОБА_1 наявна заборгованість станом на 11.03.2024 у загальному розмірі 51 782,18 грн, яка складається з: 24 000,00 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту; 27 782,18 грн - суми прострочених платежів по процентах.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог ТОВ «Бізнес Позика» до позовної заяви додано роздруківку договору №163901-ОД1-001 від 23.10.2020, укладеного зі ОСОБА_1 , пропозиції (оферти) щодо укладання договору, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти).
При цьому з візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 слідує, що вказаний договір укладено сторонами 23 жовтня 2020 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті www.my.bizpozyka.com. ОСОБА_1 здійснила вхід в особистий кабінет, отримала інформацію про умови кредитування, підписавши паспорт споживчого кредиту з використанням одноразового ідентифікатора G4706, а в подальшому підписала сам договір з використанням одноразового ідентифікатора G5416. 
Згідно з анкетою клієнта ОСОБА_1 надала ТОВ «Бізнес Позика» свої особисті дані, дані щодо засобів зв`язку та номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів.
Відповідно до квитанції FONDY №288268311 від 23 жовтня 2020 року ТОВ «Бізнес Позика» на підставі кредитного договору №163901-ОД1-001 від 23.10.2020 здійснило перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 24 000,00 грн. 
Крім того, в процесі розгляду справи на виконання ухвали суду від 25.06.2024 АТ «Універсал Банк» надано суду інформацію, що банківська картка за номером, зазначеним у анкеті клієнта та вказаній квитанції, дійсно випускалася на ім`я ОСОБА_1 .
З виписки по рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду, вбачається надходження на її рахунок 23 жовтня 2020 року суми в розмірі 24 000 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 51 782,18 грн, яка складається з: 24 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 27 782,18 грн – заборгованість по процентах.
Згідно з наданим ТОВ «Бізнес Позика» розрахунком проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 12.02.2021, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.
Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов вищезазначеного договору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у достатній мірі підтверджують укладення між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачем грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов укладеного договору, у зв`язку з чим нарахована позивачем відповідно до укладеного договору заборгованість у розмірі 51 782,18 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 163901-ОД1-001 про надання кредиту від 23.10.2020 у розмірі 51 782 (п`ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 18 коп., з яких: 24 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 27 782,18 грн – заборгованість по процентах.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2 422,40 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», код ЄДРПОУ: 41084239, адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, 26, офіс 411;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя     Тетяна ФЕДЧИШЕНА