Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Справа№200/1774/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Просить суд: 1) визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за його заявою від 04.02.2026 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року, врахувавши до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно записів трудової книжки: з 07.11.2001 року - 31.12.2001 року працював учнем гірничо робітника підземним з повним робочим днем (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_2 ); з 01.01.2002 року - 10.09.2002 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 2-3 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 16.09.2002 року - 20.09.2004 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 4-5 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 27.09.2004 року - 20.04.2006 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 6-8 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 27.04.2007 року - 06.11.2008 року – гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 11-12 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 07.11.2008 року - 31.01.2009 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 13-14 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 15.11.2010 року - 09.06.2014 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 15-19 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 01.10.2014 року - 31.01.2015 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 20-21 трудової книжки НОМЕР_2 ); з 24.07.2018 року - 04.11.2018 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 26-28 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 04.08.2025 року - 31.01.2026 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_3 ); період служби з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року, врахувавши період роботи з 07.11.2008 року - 29.06.2010 року, з 15.11.2010 року - 09.06.2014 року, з 01.10.2014 року - 31.01.2015 року, з 18.11.2015 року - 21.06.2018 року, з 24.07.2018 року -04.11.2018 року, з 16.01.2019 року - 14.02.2025 року, з 24.02.2025 року - 30.07.2025 року, з 04.08.2025 року - 31.01.2026 року до пільгового стажу за провідною професією позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 8 Закону України № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням кратності за 1 рік роботи 1 рік 3 місяці; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року, призначити та виплатити пенсію з дати виникнення права (04.02.2026 року), як особі яка має право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026 року № 046350021803, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недосягненням необхідного віку передбаченого п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає таке рішення Пенсійного фонду протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
16 березня 2026 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026
ОСОБА_1 відмовлено призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недосягненням необхідного віку передбаченого п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на наступне.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 , який на день звернення досяг віку 42 роки 10 місяців 6 днів, головне управління Пенсійного фонду України в Харківській встановило: загальний страховий стаж становить 20 років 3 місяців 15 днів, пільговий стаж: 1) робота, як працівника підземних, провідних професії становить (20 років) - 0 років 10 місяців 23 дні; 2) робота, як працівника підземних професії становить (25 років) - 15 років 0 місяців 23 дні; 3) робота за списком № 1 – 19 років 10 місяців 27 днів (з зарахуванням провідних професій).
При цьому необхідний вік згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - незалежно від віку, за доданих до заяви документів до загального страхового стажу та до пільгового стажу зараховано всі періоди.
Згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, – за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим способом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), – за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим і п`ятнадцятим – двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст. 26 цього Закону: чоловікам – на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Згідно абз. 7 п. 20 постанови № 637 від 12.08.1993 року: у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій російською федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Враховуючи вище зазначене, головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 12.02.2026 року відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недосягненням необхідного віку передбаченого п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки його пільговий стаж за провідними професіями становить 0 років 10 місяців 23 дні при необхідному 20 років, за підземними професіями - 15 років 0 місяців 23 дні при необхідному 25 років, а за списком № 1 – 19 років 10 місяців 27 днів (із зарахуванням провідних професій).
Щодо не зарахованого стажу, відповідачем зазначено наступне.
Згідно розрахунку стажу – форма РС-право, головним управлінням зараховано до пільгового стажу позивача згідно наданої трудова книга НОМЕР_2 :
- 07.11.2001 року - 19.01.2002 року (запис № 1) зараховано за довідкою № 1603 від 20.12.2025 – ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1;
- 20.01.2002 року - 10.09.2002 року (запис №2, 3) зараховано за довідкою № 1603 від 20.12.2025 - ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1;
- 16.09.2002 року – 31.12.2003 року та з 01.01.2004 року - 20.09.2004 року (запис № 4, 5) зараховано за даними трудової книжки;
- 27.09.2004 року - 19.10.2004 року та з 21.10.2004 року по 20.04.2008 року (запис № 6-8), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1,
зараховано за довідкою № 333 від 01.10.2025 року, оскільки у трудовій книжці зазначено з 27.09.2004 року по 19.10.2004 року – заняття в учбовому центрі і прийнятий на посаду 21.10.2004 року;
- 27.04.2007 року - 06.11.2008 року (запис № 11-12), Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, зараховано за довідкою № 333 від 01.10.2025 року,
- 07.11.2008 року – 07.01.2009 року та з 08.01.2009 року по 21.01.2009 року (запис № 13-14), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р.1, п-р.1, п.а-в, зараховано за довідкою № 333 від 01.10.2025 року;
Згідно довідки від 01.10.2025 № 333 період роботи з 07.11.2008 року по 21.01.2009 року на посадах «учень гірника підземного» та «гірник підземний» не відноситься до працівників провідних професій відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058.
- 15.11.2010 року - 09.06.2014 року - (запис №17-19), Список № 1, зараховано за даними ОК-5, довідки за цей період відсутні,
- 01.10.2014 року - 31.01.2015 року (окремий запис відсутній) не зарахований період роботи у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків в системі персоніфікованого обліку ВІДОСОБЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ ПРАТ «УКРВУГЛЕБУД» (код ЄДРПОУ 26258078);
До страхового та пільгового стажу не зарахований період роботи з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року в зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків в системі персоніфікованого обліку ВІДОСОБЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ ПРАТ «УКРВУГЛЕБУД» (код ЄДРПОУ 26258078); а періоди роботи з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року, з 15.11.2010 року по 31.05.2013 року та з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року зараховані згідно даних відомостей по спеціальному стажу згідно з довідкою ОК-5 (ЗПЗ013А1 – Список № 1), оскільки заявником не надані підтверджуючі документи (додаток 5).
- 24.07.2018 року - 04.11.2018 року (запис № 26-28), Список № 1, довідки за цей період відсутні,
- 04.08.2025 року - 31.01.2026 року (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_3 ), ст. 14, п/п, підземні, сп. 1 зараховано за довідкою № 152 від 19.01.2026 року;
- 27.04.2006 року по 05.04.2007 року період проходження військової строкової служби не зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю даних в системі персоніфікованого обліку.
На виконання Указу Президента України від 04.05.1998 року № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року № 794 (далі – постанова № 794), від 08.06.1998 року № 832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998 – 2000 років. Починаючи з 01.07.2000 року обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 року за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794).
Відповідач зазначив, що персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 року є обов`язковим.
Враховуючи вищезазначене, при підтвердженні страхового стажу, зокрема, у період з 01.07.2000 року за даними трудової книжки, потрібно звіряти такі дані з відомостями персоніфікованого обліку.
Таким чином, у зв`язку з відсутністю у позивача 10-річного стажу роботи за провідними професіями, передбаченими статті 114 Закону № 1058, відсутні підстави для взаємозаліку пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України № 345 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 ркоу № 8 із застосуванням кратності за 1 рік роботи – 1 рік 3 місяців.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає, що пільговий стаж ОСОБА_1 розраховано згідно трудових книжок та довідок про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній: № 1603 від 20.12.2025 року, № 333 та № 334 від 01.10.2025 року, № 507 від 01.12.2025 року, № 152 від 19.01.2026 року, а також даних персоніфікованого обліку.
З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зараховано всі періоди навчання та роботи ОСОБА_1 згідно наданих довідок про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудових книжок та даних персоніфікованого обліку.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 .
04 лютого 2026 позивач, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через засіб електронного веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду.
Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, згідно п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026 року № ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Відмовляючи в призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виходило з наступних обставин:
Вік позивача 42 років 10 місяців 6 днів.
Загальний страховий стаж 20 років 3 місяці 15 днів.
Робота, як працівника підземних, провідних професій становить – 0 років 10 місяців 23 дні.
Робота, як працівника підземних професій становить – 15 років 0 місяців 23 дні.
Робота за списком 1 – 19 років 10 місяців 27 днів (з зарахуванням провідних професій).
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до загального страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.
Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недосягненням необхідного віку передбаченого п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заявник працює/не працює: працює.
Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату: 29.03.2033 року.
На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України позивач не перебуває та пенсію не отримує.
В той же час, як вбачається з форми PC-право до пільгового стажу позивача не зараховані такі періоди його роботи: з 07.11.2001 року по 31.12.2001 року учнем гірничо робітника підземним з повним робочим днем; з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 04.08.2025 року по 31.01.2026 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті;
Крім того, Пенсійним фондом зараховано нижче вказані періоди до пільгового стажу за Списком №1, а не за Постановою № 202 від 31.03.1994 року за кодом - ЗПЗ014А2 (провідна професія) та ЗПЗ014А1, а саме: з 01.01.2002 року по 10.09.2002 року на посаді гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року на посаді гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; з 27.09.2004 року по 20.04.2006 року на посаді гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; з 27.04.2007 року по 06.11.2008 року на посаді гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; з 07.11.2008 року по 31.01.2009 року на провідній професії гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року на провідній професії гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року на провідній професії гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті.
Також, періоди з 01.01.2002 року по 10.09.2002 року, з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року, з 27.09.2004 року по 20.04.2006 року, з 27.04.2007 року по 06.11.2008 року, з 07.11.2008 року по 31.01.2009 року, з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року, з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року зараховано відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1, а не за Постановою № 202 від 31.03.1994 року (провідна професія), код- ЗПЗ014А2 та код - ЗПЗ014А2, тобто «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в»
Також до пільгового стажу позивача не зараховано період служби в армії з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року.
Отже, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026 року № 046350021803 протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі по тексту Закон № 1058-ІV).
Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383). Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202). Згідно з розділом І Списку № 202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Відповідно до частини 5 статті 114 Закону № 1058, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).
Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IVпенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку № 202, за у мови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та за наявності не менше передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV стажу такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п.1 та 2 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Так, згідно з записами трудових книжок ОСОБА_1 НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вбачається, що в періоди:
з 07.11.2001 року по 31.12.2001 року позивач працював учнем гірничого робітника підземного з повним робочим днем (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_2 );
з 01.01.2002 року по 10.09.2002 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем в шахті (запис № 2-3 трудової книжки), ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем в шахті (запис № 4-5 трудової книжки), ст.14, пост.202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 27.09.2004 року по 20.04.2006 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем в шахті (запис № 6-8 трудової книжки), ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; 
з 27.04.2007 року по 06.11.2008 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем в шахті (запис № 11-12 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 07.11.2008 року по 31.01.2009 року позивач працював за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 13-14 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року позивач працював за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 15-19 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року позивач працював за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 20-21 трудової книжки НОМЕР_2 );
з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року позивач працював за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 26-28 трудової книжки), ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в;
з 04.08.2025 року по 31.01.2026 року позивач працював за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_3 ).
Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди роботи до його пільгового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 234/3038/17, від 14 лютого 2019 року в справі № 234/18065/16-а.
Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на виключення періоду роботи з підстав незалежних від працівника (несплата страхових внесків, не вірне звітування до Реєстру страхувальників, учпункт).
Позивач має належним чином оформлену трудову книжки, в якій містяться записи про мій відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам діючого законодавства на підтвердження права па пенсію на пільгових умовах.
Відповідачем не доведено факт, що позивач не працював на роботах, про які наявні записи у трудових книжках позивача.
Крім того, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Частиною першою статті 38 Закону України від 10.02.1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Згідно зі ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Раніше діючим законодавством СРСР передбачалось, що періоди навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти прирівнюються до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду (пункт 109 розділу VIII постанови Совміна СРСР від 03.08.1972 року № 590).
Так, відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590 «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.
Приписами частини третьої пункту 109 розділу VIII наведеної вище постанови Ради міністрів СРСР передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала цьому періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
Отже, період навчання в учбовому пункті також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .
Суд також зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. 
За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство – страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.
Отже, суд приходить до висновку, що весь стаж роботи відповідно до записів трудової книжки має бути зараховано до страхового та пільгового стажу та врахована заробітна плата.
Також, як вбачається з матеріалів справи, періоди з 01.01.2002 року по 10.09.2002 року, з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року, з 27.09.2004 року по 20.04.2006 року, з 27.04.2007 року по 06.11.2008 року, з 07.11.2008 року по 31.01.2009 року, з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року, з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року зараховано відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1, проте має бути зараховано за Постановою № 202 від 31.03.1994 (провідна професія), код - ЗПЗ014А2 та код - ЗПЗ014А2, тобто «ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в», з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Тобто, постановою № 202 від 31.03.1994 року визначено список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.
Протягом спірних періодів роботи, чинним був Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років в редакції від 31.03.1994 року.
Згідно з розділом I Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202 право на таку пенсію мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Стосовно зарахування спірних періодів до пільгового стажу за списком № 1, відбулось за інформацією, наявною в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що внесена підприємством та позначено відповідним кодом.
Відповідно до постанов Правління ПФУ від 10.06.2004 року № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування» від 05.11.2009 року № 26-1 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 року № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 року № 25-2 Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2, якими затверджувалися Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, встановлено, що:
- код підстав для обліку спец стажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 року № 454):
- код підстав для обліку спец стажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Отже, при поданні звітів страхувальниками вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013А1, як працівнику по Списку № 1.
При цьому, під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Під кодом ЗПЗ014А1 обліковується спеціальний стаж працівників за підземні роботи в шахті, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Суд зазначає, що страхувальник формує та подає звітність на підставі первинних бухгалтерських документів та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування або які підтверджують нарахування виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються внески.
Отже, відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник та позивач, як застрахована особа, не несе відповідальність за інформацію викладену в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як зазначено вище, позивач у періоди з 07.11.2008 року по 29.06.2010 року, з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року, з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року, з 18.11.2015 року по 21.06.2018 року, з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року, з 16.01.2019 року по 14.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 30.07.2025 року, з 04.08.2025 року 31.01.2026 року позивач працював робітником очисного вибою та машиністом виймальних машин з повним робочим днем в шахті під землею, та зазначена професія відноситься саме до провідних професій, а тому є всі підстави для зарахування відповідачем періодів відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» саме за провідною професією із застосуванням кратності (кожного повного року роботи прохідником за 1 рік роботи 3 місяці).
Підземний стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.
Так, стаж на провідних професіях зараховується до підземного із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).
Пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-Х1І Про порядок введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Згідно пункту 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах», передбачених ст. 14 Закону № 1788-XII.
Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах», передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення. 
На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року є чинною.
Також, 02.10.2018 року Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування Роз`яснення № 8.
Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як Роз`яснення № 8, так і Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Наведені вище правові висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.06.2019 року у справі № 333/3704/16-а.
Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд в постанові від 19.12.2024 року по справі № 200/5674/24.
Пунктом 1.9 Порядку № 22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.
При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення; у разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачу листа, щодо продовження строку розгляду заяви та необхідності проведення її перевірки відповідачем позивачу не надавалось.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи згідно записів трудової книжки: з 07.11.2001 року - 31.12.2001 року працював учнем гірничо робітника підземним з повним робочим днем (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_2 ); з 01.01.2002 року - 10.09.2002 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 2-3 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 16.09.2002 року - 20.09.2004 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 4-5 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 27.09.2004 року - 20.04.2006 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 6-8 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 27.04.2007 року - 06.11.2008 року – гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (запис № 11-12 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 07.11.2008 року - 31.01.2009 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 13-14 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 15.11.2010 року - 09.06.2014 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 15-19 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 01.10.2014 року - 31.01.2015 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 20-21 трудової книжки НОМЕР_2 ); з 24.07.2018 року - 04.11.2018 року - за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 26-28 трудової книжки), ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 04.08.2025 року - 31.01.2026 року за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (запис № 1 трудової книжки НОМЕР_3 ), а також протиправно не врахуваши періоди роботи з 07.11.2008 року - 29.06.2010 року, з 15.11.2010 року - 09.06.2014 року, з 01.10.2014 року - 31.01.2015 року, з 18.11.2015 року - 21.06.2018 року, з 24.07.2018 року -04.11.2018 року, з 16.01.2019 року - 14.02.2025 року, з 24.02.2025 року - 30.07.2025 року, з 04.08.2025 року - 31.01.2026 року до пільгового стажу за провідною професією позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 8 Закону України № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням кратності за 1 рік роботи 1 рік 3 місяці.
Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період проходження ним служби в армії з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року, суд зазначає наступне.
Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України» зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
20 квітня 2006 року позивач був звільнений з посади гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті у зв`язку з призовом на військову службу (запис трудової книжки № 9-10, із зазначенням відповідного наказу № 1851 від 20.04.2006 року), в якій прослужив з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року, що також підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював за професією гірничого робітника підземного в шахті та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби в армії також повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком пільгових умовах, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, виходячи з наведеного період проходження військової служби з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2026 року № 046350021803 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити йому пенсію, суд зазначає наступне.
Так, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;
- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;
- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог;
- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Водночас, з врахуванням позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18.07.2018 року у справі № 826/3520/15, зважаючи на природу та підстави даного спору та враховуючи Науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, суд вважає за доцільне зазначити, що орган влади, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення, в основі якого мають бути закладені конкретно визначені публічні інтереси. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання таким органом прав особи, що звернулася за захистом.
З огляду на наведене, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. 
Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1064,96 грн (квитанція № 3057-0511-8881-1277 від 10.30.2026 року).
Отже, враховуючи вищевикладене, та співмірність заявлених та задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 798,72 грн.
Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) від 12.02.2026 року № 046350021803 про відмову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за його заявою від 04.02.2026 року
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) зарахувати період роботи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 07.11.2008 року по 29.06.2010 року, з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року, з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року, з 18.11.2015 року по 21.06.2018 року, з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року, з 16.01.2019 року по 14.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 30.07.2025 року, з 04.08.2025 року по 31.01.2026 року до пільгового стажу за провідною професією позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 8 Закону України № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням кратності за 1 рік роботи 1 рік 3 місяці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.02.2026 року про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно записів трудової книжки: з 07.11.2001 року по 31.12.2001 року; з 01.01.2002 року по 10.09.2002 року; з 16.09.2002 року по 20.09.2004 року; з 27.09.2004 року по 20.04.2006 року; з 27.04.2007 року по 06.11.2008 року; з 07.11.2008 року по 31.01.2009 року; з 15.11.2010 року по 09.06.2014 року; з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року; з 24.07.2018 року по 04.11.2018 року; з 04.08.2025 року по 31.01.2026 року та період служби в армії з 27.04.2006 року по 05.04.2007 року.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код ЄДРПОУ 149099344) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 72 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя І.М. Тарасенко