КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8072/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі – відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить: 
1) визнати протиправними і скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Кіровоградській області:
- від 02.10.2025 року №13332348/3256103413;
- від 02.10.2025 року №13332349/3256103413; 
- від 02.10.2025 року №13332350/3256103413;
- від 14.10.2025 року №13362161/3256103413;
2) зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання складені ФОП ОСОБА_1 податкові накладні:
- №2 від 20.08.2025 року;
- №3 від 21.08.2025 року;
- №4 від 22.08.2025 року;
- №6 від 23.08.2025 року.
В обґрунтування вимог позивач вказав, що ним було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які складені за результатами здійснення господарської діяльності. Реєстрацію таких податкових накладних зупинено, після чого позивачем подано пояснення та копії первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій. Незважаючи на це, комісією регіонального рівня було прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Позивач вважає такі рішення протиправними, оскільки ним надано всі необхідні документи, а висновки контролюючого органу щодо недостатності трудових ресурсів, невідповідності врожайності статистичним показникам та віднесення платника до ризикових є безпідставними.
Представник відповідачів подав до суду відзив, у яких заперечував проти позову, зазначивши, що подані позивачем пояснення та документи не містили повного пакета документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Зокрема, встановлено відсутність повного пакета документів щодо придбання основних засобів у період березень – серпень 2025 року, акту списання добрив, а також виявлено недостатність трудових ресурсів для здійснення задекларованих обсягів господарської діяльності. Крім того, за даними інформаційно-аналітичних систем ДПС було встановлено невідповідність показників урожайності статистичним показникам по області та включення позивача до переліку ризикових платників податків. У зв`язку з цим комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних (а.с.103-107, 149-153).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
ФОП ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість, здійснює господарську діяльність у сфері вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.
У серпні 2025 року позивачем, як платником податку на додану вартість, відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України, було складено податкові накладні № 2 від 20.08.2025, № 3 від 21.08.2025, № 4 від 22.08.2025 та № 6 від 23.08.2025, які у вересні 2025 року направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Реєстрацію зазначених податкових накладних зупинено, про що позивачу надіслано відповідні квитанції із пропозицією надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних (а.с.13-15, 23-25, 35-37, 47-49).
З метою реєстрації податкових накладних позивачем було подано до контролюючого органу повідомлення з поясненнями та копіями документів щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій. У подальшому контролюючим органом на адресу позивача направлено повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення щодо реєстрації податкових накладних, на виконання яких позивачем подано додаткові пояснення та документи (а.с.16-17, 26-27, 38-39, 50-51). 
Незважаючи на подання зазначених пояснень та первинних документів, комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а саме:
- від 02.10.2025 №13332348/3256103413 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 21.08.2025 (т.1 а.с.28-29
- від 02.10.2025 №13332349/3256103413 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 23.08.2025 (т.1 а.с.52-53);
- від 02.10.2025 №13332350/3256103413 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 22.08.2025 (т.1 а.с.40-41);
- від 14.10.2025 №13362161/3256103413 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 20.08.2025 (т.1 а.с.18-19).
Як підстави для відмови у реєстрації податкових накладних контролюючий орган вказав на відсутність повного пакета документів щодо придбання основних засобів та акту списання добрив, завищена врожайність у порівнянні зі статистичними показниками по області, недостатність трудових ресурсів для ведення господарської діяльності і включення платника до переліку ризикових згідно постанови Кабміну № 1165 від 11.12.2019 року.
Незгода позивача з такими рішеннями зумовила його звернення до суду.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Податковий кодекс України (далі – ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. 
Порядок адміністрування податку на додану вартість унормований розділом V ПК України. 
Відповідно до вимог пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з: 
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу / орендарю; 
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. 
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису. 
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками-суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). 
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів, послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). 
Згідно до абзацом 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Відповідно до абзацу 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. 
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України). 
Згідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
На виконання вказаної норми та підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 ПК України Кабінет Міністрів України 11 грудня 2019 року прийняв постанову № 1165, якою затвердив Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка набрала чинності 01 лютого 2020 року (далі – Порядок №1165). 
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пунктах 3 або 3-1 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Згідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Абзацом 1 пункту 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (крім розрахунку коригування, складеного відповідно до вимог підпунктів “б” і “в” підпункту 97.4 пункту 97 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Кодексу).
У відповідності до пунктів 10-11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. 
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Як встановлено судом, позивачем у серпні 2025 року складено та у вересні 2025 року направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 2 від 20.08.2025, № 3 від 21.08.2025, № 4 від 22.08.2025 та № 6 від 23.08.2025.
Відповідно до квитанцій реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1205, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "D" - "Р" та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення її реєстрації, а також від конкретизації переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до такого критерію. 
Водночас із матеріалів справи вбачається, що надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних містять загальну пропозицію щодо надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, без визначення конкретного та вичерпного переліку таких документів. Наведений у таких квитанціях перелік носить загальний, орієнтовний характер та фактично є дослівним відтворенням положень абзацу 13 пункту 6 та підпункту 3 пункту 11 Порядку № 1165, без урахування особливостей конкретної господарської операції та заявленого критерію ризиковості. 
Формальне зазначення у квитанції пропозиції надати "пояснення та копії документів" без конкретизації, які саме документи контролюючий орган вважає необхідними та достатніми для прийняття позитивного рішення, створює ситуацію правової невизначеності для платника податків. За таких умов платник податку позбавлений можливості належним чином реалізувати своє право на подання документів за вичерпним переліком, визначеним відповідно до конкретного критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд контролюючого органу.
При таких розпливчатих формулюваннях підстав зупинення реєстрації податкової накладної та неконкретних пропозиціях щодо надання документів платник податків поставлений у невизначене становище щодо способу та обсягу виконання вимог контролюючого органу. У свою чергу, суб`єкт владних повноважень не дотримується принципів правової визначеності, обґрунтованості та відповідальності за прийняті рішення, що є складовими принципу верховенства права. 
Такий підхід контролюючого органу не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 та від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, відповідно до якої здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є виключно превентивним заходом, спрямованим на запобігання безпідставному формуванню податкового кредиту. Такий моніторинг не повинен підміняти собою проведення податкових перевірок і не може використовуватися як інструмент для детальної перевірки реальності господарських операцій або оцінки достатності всього комплексу первинних документів поза межами передбаченої законом процедури. 
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (далі – Порядок № 520).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. 
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: 
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. 
Відповідно до пункту 10 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: 
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; 
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. 
Отже рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. 
Слід зазначив, що висновки Верховного Суду у питанні застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165 є сформованими і усталеними. 
У постанові від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд. 
Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 року у справі №500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. 
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних фактичних і юридичних підстав його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів такого рішення. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. 
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 року у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 року у справі №824/245/19-а. При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 року у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України. 
В даному випадку, як вбачається зі змісту спірних рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних зазначено ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. 
У графі "Додаткова інформація" таких рішень вказано, що за результатами розгляду повідомлення про надання додаткових пояснень встановлено, що зібраний у 2024 вражай ріпаку вдвічі перевищує середню врожайність по Кіровоградській області (розрахунок показника урожайності обсягів зібраного та реалізованого врожаю відповідно до статистичних показників по Кіровоградській області становить 2,31т/га). Згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України встановлено недостатність трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих платником. Відсутній акт про списання добрив. Крім того згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України платника включено до переліку ризикових платників згідно постанови КМУ від 11.12.2019 № 1165.
Разом з тим, наведені контролюючим органом обставини самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій, за результатами яких складено податкові накладні, та не можуть бути самостійною підставою для відмови у їх реєстрації. 
Зокрема, посилання відповідача на перевищення врожайності ріпаку над середніми статистичними показниками по області ґрунтується виключно на аналітичних даних інформаційних систем контролюючого органу та не підтверджує фактичної відсутності у позивача відповідної сільськогосподарської продукції. Так само твердження щодо недостатності трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності має оціночний характер та зроблене на підставі відомостей інформаційно-аналітичних баз даних ДПС, що саме по собі не спростовує можливості здійснення позивачем господарської діяльності із залученням орендованої техніки, сторонніх послуг чи інших ресурсів.
Щодо посилання відповідача на відсутність акта списання добрив, то суд зазначає, що контролюючим органом не обґрунтовано, яким чином відсутність такого документа впливає на підтвердження факту постачання сільськогосподарської продукції і реєстрацію податкових накладних, складених за результатами відповідних операцій.
Також, саме по собі включення платника податків до переліку ризикових відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 не може бути безумовною підставою для відмови у реєстрації податкових накладних без належної оцінки поданих платником пояснень та первинних документів.
При цьому, як убачається з відзиву відповідачів, позивачем до контролюючого органу було подано, зокрема, договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, договори оренди техніки, акти надання послуг, документи щодо придбання пально-мастильних матеріалів, добрив, посівного матеріалу, а також документи щодо транспортування продукції. 
За таких обставин наведені у графі "Додаткова інформація" оскаржуваних рішень посилання на перевищення середніх показників врожайності, недостатність трудових ресурсів, відсутність акта списання добрив та включення позивача до переліку ризикових платників податків ґрунтуються переважно на даних інформаційно-аналітичних систем контролюючого органу та самі по собі не спростовують поданих позивачем пояснень і первинних документів.
Отже, наведені відповідачем обставини не свідчать про наявність правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано вичерпний пакет документів, який підтверджує реальність здійснення господарських операцій та відповідає вимогам податкового законодавства, тоді як оскаржувані рішення прийняті без належного обґрунтування, без зазначення конкретних порушень законодавства та з порушенням принципу правової визначеності. 
Суд наголошує, що сама по собі відсутність певного документа або ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної без належного обґрунтування того, чому саме такий документ є необхідним і яким чином його відсутність унеможливлює прийняття позитивного рішення за умови наявності інших документів, що підтверджують проведення господарської операції. 
При цьому, як вже зазначалось, оцінка реальності господарської операції, у тому числі щодо наявності трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах, задекларованих платником, може здійснюватися виключно в межах податкової перевірки, порядок і підстави проведення якої визначені Податковим кодексом України. Процедура ж зупинення та розгляду питання реєстрації податкових накладних не передбачає здійснення такої перевірки. У межах процедури реєстрації податкових накладних здійснюється лише моніторинг платника податку або операції за формальними критеріями, а не дослідження фактичної господарської діяльності. У зв`язку з цим, суд у межах розгляду даної справи також не надає оцінки реальності чи нереальності господарської операції, а перевіряє лише наявність/відсутність правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані у справі рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам законності, обґрунтованості та пропорційності, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, оскільки були прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та з проявом надмірного формалізму, а тому підлягають скасуванню як протиправні. 
Вирішуючи похідну вимогу про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН днем їх подання на реєстрацію, суд дійшов до таких висновків. 
Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі – Порядок № 1246). 
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); 
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. 
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. 
Отже, за правилами Порядку № 1246 реєстрація податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН за відповідним рішенням суду належить до повноважень ДПС України, якою ведеться цей реєстр, та здійснюється з дотриманням пункту 12 цього Порядку. При цьому перевірка наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної не проводиться. 
Враховуючи той факт, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних визнані судом протиправними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датою їх фактичного отримання. 
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 4844,80 грн (т.2 а.с.72-73).
Оскільки передумовою виникнення цього спору стали протиправні рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Кіровоградській області, суд дійшов висновку про стягнення вказаних судових витрат в сумі 4844,80 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області. 
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика, Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ ВП 43995486), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02.10.2025 №13332348/3256103413.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 21.08.2025, складену ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), датою її подання на реєстрацію.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02.10.2025 №13332349/3256103413; 
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 23.08.2025, складену Євтодієм Дмитром Сергійовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ), датою її подання на реєстрацію.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02.10.2025 № 13332350/3256103413.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 22.08.2025, складену Євтодієм Дмитром Сергійовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ), датою її подання на реєстрацію.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.10.2025 №13362161/3256103413.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 20.08.2025, складену Євтодієм Дмитром Сергійовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ), датою її подання на реєстрацію.
Стягнути на користь фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486) судовий збір в сумі 4844,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН