ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

23 березня 2026 року	Справа №160/11950/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20;
- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 160/4862/20.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправну бездіяльність яка полягає у не нарахуванні та не невиплаті позивачу компенсації втрати доходу згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», у зв`язку з несвоєчасною сплатою індексації грошового забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 відмовлено у відкритті провадження відповідно до частини 5 статті 170 КАС України (повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2025 ухвалу суду від 30.04.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №160/4862/20 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 102 641,45 грн., з урахуванням утриманого військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. Проте, відповідачем не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати. Позивачем направлено відповідачу заяву. У відповідь на заяву відповідачем надано лист від 14.04.2025 № 305/1493, яким відмовлено позивачу у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі №160/13611/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності, зобов?язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність та зобов?язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20. Визнано протиправною бездіяльність та зобов?язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.08.2018 по 06.05.2024 у зв?язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення виплаченого 06.05.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 160/15315/23. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2024 у справі № 160/13611/24 апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі № 160/13611/24 скасовано. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018, виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20, залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Постановою суду апеляційної інстанції у справі № 160/13611/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил Україн щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів по 27.05.2021 у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20 залишено без розгляду у зв?язку з пропуском строків звернення до суду. Крім того, зазначає, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв?язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Фінансове управління фінансується виключно з Державного бюджету України, а отже, відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України являється бюджетною неприбутковою установою, яка входить до складу Міністерства оборони України. Відповідач 27 травня 2021 року, після надходження фінансування, добровільно та у повному розмірі, перерахував кошти на особистий рахунок ОСОБА_1 , що не заперечується Позивачем і саме з цією подією Позивач помилково пов`язує підставу для виплати компенсацію втрати частини доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів саме за безпідставно вказаний період з 02.12.2015 по 27.05.2021 не підлягають задоволенню.
Також, 31.10.2025 від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду. 
Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.
31.10.2025 від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що фактично позивач у межах цієї справи просить розглянути спір щодо визнання протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20 та зобов`язання вчинити відповідні дії, який вже вирішений судом у справі 160/13611/24 і є така, що набрала законної сили, постанова суду.
Клопотання відповідача про закриття провадження у справі з підстав, викладених у заяві, не підлягає задоволенню, оскільки дане питання вирішувалось під час винесення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2025.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02.12.2015 по 02.08.2018 проходив військову службу у Збройних Силах України та був зарахований грошове забезпечення до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України. 
При звільненні позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.08.2018.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №160/4862/20 стягнуто з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 включно в сумі 104 204,52 грн. з урахуванням відрахувань. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20 відповідачем 27.05.2021 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 102641,45 грн., з урахуванням утриманого військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. 
Проте, відповідачем не виплачено на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати, у зв?язку з чим, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою. 
Відповідач листом від 14.04.2025 №305/1493 відмовив позивачу у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац 1 ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: -пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статей 3, 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно із ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-III, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ постановою Кабінетом Міністрів України № 159 від 21.02.2021 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.
Відповідно до п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно із п. 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зі змісту вказаних норм випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем грошового забезпечення, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.
Тобто, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Вказані вище висновки щодо правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 24.01.2025 у справі №380/1607/24, від 12.09.2024 у справі №240/18489/23, від 12.09.2024 у справі №400/5837/23, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.
При вирішенні даного спору суд враховує узагальнену правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.04.2021 у справі №240/6583/20 про те, що «системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства».
Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13.01.2020 у справі №803/203/17, від 30.09.2020 у справі №2-а-1/11, від 31.08.2021 у справі №264/6796/16-а та ряду інших.
Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 в справі №240/11882/19 констатував, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року. Верховний Суд визнав безпідставними доводи судів попередніх інстанцій про те, що право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили відповідним судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення, зауваживши, що у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів. Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.
Такої ж позиції дотримувався Верховний Суд, серед інших постанов, у постанові від 29.04.2021 в справі №240/6583/20.
У постанові від 21.08.2023 в справі №460/6767/20 Верховний Суд, ураховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 в справі №804/2994/18, від 23.12.2020 в справі №640/7975/15-а, від 05.07.2022 в справі №420/7633/20, від 09.08.2022 в справі №460/4765/20, дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку його виплати (частини основного розміру пенсії) саме за період з моменту неправомірного нарахування пенсії відповідачем, що встановлено судовим рішенням (у іншій справі), по фактичну її виплату.
За висновками Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, сформованими у постанові від 02.04.2024 в справі №560/8194/20, умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду).
Отже зважаючи на те, що в рамках розгляду даної справи встановлено наявність факту несвоєчасної виплати позивачу сум грошового забезпечення, останній має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Водночас, Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 у справі №240/11882/19, дійшов висновку, що з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Враховуючи невиплачені позивачу суми належної індексацію грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 включно в сумі 104 204,52 грн. та, які на підставі судового рішення надійшли на банківський рахунок позивача 27.05.2021, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням відповідачем строків їх нарахування та виплати за вказані періоди.
Беручи до уваги, що відповідач за наслідками нарахування позивачу сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду не прийняв жодного рішення, спрямованого на виплату сум компенсації втрати частини доходів, слід дійти висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №160/4862/20.
Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 160/4862/20.
Розподіл судових витрат – не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська