Справа № 169/484/25
Провадження № 1-кп/169/33/26 

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Ковель Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, у відповідності до статті 89 КК України несудимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,
в с т а н о в и в:

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 11 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 
ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про встановлений судом обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 18 січня 2024 року до 01 травня 2025 року, злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів.
Так, ОСОБА_3 у вказаний період часу, будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги заступника начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції про необхідність виконання аліментних зобов`язань на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2016 року, порушуючи вимоги статті 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їхні інтереси, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я, у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості для працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний,аліменти не сплачував, внаслідок чого у вказаний вище період, а саме, з 18 січня 2024 року до 01 травня 2025 рокуутворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 25 568 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Суддя своєю ухвалою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 призначила до розгляду у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Враховуючи, що розгляд кримінального провадження відповідно до положень статті 381 КПК України здійснюється за відсутності учасників, то згідно з вимогами частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши обвинувальний акт, додані до нього документи та матеріали кримінального провадження № 12025035550000157 від 17 травня 2025 року, суд дійшов такого висновку.
За змістом заяви від 30 травня 2025 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, а також погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до частини другої статті 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_3 , його письмові згоди зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і на розгляд обвинувального акта за його відсутності надані в присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 .
Відповідно до заяви від 30 травня 2025 року потерпіла ОСОБА_4 погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не оспорює їх, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, що передбачено частиною другою статті 302 КПК України, а також не заперечує щодо розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.
Таким чином суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, і кваліфікує такі його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до вимог статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу винного, який є здоровою працездатною особою, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 перебуває на військову обліку військовозобов`язаних, на обліку в Ковельській філії Волинського обласного центру зайнятості, як безробітний, не зареєстрований, неодружений, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей притягається вперше. 
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому ОСОБА_3  щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
З урахуванням наведеного вище, виходячи із необхідності та достатності покарання для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті закону, за якою він засуджується.
Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.
Керуючись статтями 369, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений з інших підстав до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий