Номер провадження 2/754/1918/26
Справа №754/19813/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

31 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання - Сарнавського М.О.
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Гаращука С.В.
відповідачки - ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2025 року ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Гаращука С.В.) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2023 року по справі №754/3187/23 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з Судовим наказом від 01.08.2025 року виданим Деснянським районним судом міста Києва по справі №754/12440/25, до розміру 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 30 травня 2023 року Деснянським районним судом міста Києва по справі № 754/3187/23 винесено Рішення, відповідно до якого, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 5000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.03.2025 року і до досягнення повноліття. 01 серпня 2025 року Деснянським районним судом міста Києва по справі №754/12440/25 винесено Судовий наказ, відповідно до якого визначено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2025 року і до досягнення повноліття. Таким чином, якщо врахувати сукупний розмір аліментів, визначений судом на 2 дітей, то він становить (1/3+1/4) = 7/12, що дорівнює 58.33%, що явно не відповідає визначеному розміру аліментів чинним законодавством. На момент подачі позовної заяви Позивач ніде не працює та не має доходу. Так, середній заробіток по м. Києву, відповідно до офіційних відомостей становить більше 36 тис. грн. на місяць. Відтак по Рішеннях Суду, Позивач має сплачувати більше 19 тис. грн. на місяць, що є надто великим тягарем для Позивача. Так, Позивач сплачував аліменти, коли працював, однак зараз не має такої змоги. Вищевказані дані підтверджуються відповідними роздруківками із банківського рахунку, що додаються. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»: Установити з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; Мінімальна заробітна плата починаючи з 01 січня 2025 року становить 8000,00 грн. (ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, сукупний розмір аліментів за рішеннями Суду перевищує вставлений прожитковий мінімум на дитину (2563/2 =1281,50) у 15 разів (19000,00/1281,50). Сторони на дату подачі Позовної заяви перебувають у шлюбі. Позивач неодноразово звертався до Відповідачки із проханням надати можливість побачитись із дітьми і піти з ними в кіно чи в розважальний центр, однак весь час отримував відмову. Разом з тим, Позивач перебуває в шлюбі із Відповідачкою і на всі наміри знайти спільну мову відкидає дані розмови. 31.07.2025 року та 03.10.2025 року за заявою Відповідачки було відкрито виконавчі провадження №78736274, № 78736552 та НОМЕР_2, про які Позивач не знав. 31.07.2025 року Позивач звільнився з роботи за угодою сторін, що підтверджується відповідним Витягом з Наказу. По цей час Позивач нову роботу так і не знайшов, доходу у нього не має, що підтверджується відповідною Довідкою 5-ОК. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року справу передано для розгляду головуючому-судді Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
02.02.2026 року через «Електронний суд» від Відповідачки надійшов відзив на позовну заяву в якому із зазначеним позовом не погоджується та просить не задовольняти.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М. від 16.02.2026 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.
18.03.2026 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі, а саме рішення по справі №754/17644/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку, що не існувало на момент подання Позову до суду. 
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, просили зменшити розмір аліментів та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, вислухав пояснення та доводи сторони позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.11.2021 року.
Від шлюбу мають двох спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
30 травня 2023 року Деснянським районним судом міста Києва по справі № 754/3187/23 ухвалено Рішення, відповідно до якого, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.03.2025 року і до досягнення повноліття.
01 серпня 2025 року Деснянським районним судом міста Києва по справі №754/12440/25 винесено Судовий наказ, відповідно до якого визначено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2025 року і до досягнення повноліття.
Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 30.12.2025 року у справі №754/17644/25 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку - відмовлено.
31.07.2025 року Позивач ОСОБА_1 звільнився з роботи, що підтверджується витягом з наказу №562-к від 31.07.2025 року ТОВ «Маудау».
Також факт того, що Позивач на дату звернення з позовом до суду не знайшов нову роботу та не має доходу підтверджується Довідкою Форми ОК-5 із Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік»: установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3209 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2817 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривні.
Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років - 1 408,50 грн.; для дітей від 6 до 18 років - 1 756,00 грн.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що платник аліментів перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачкою. За рішенням Деснянського районного суду м.Києва у справі №754/3187/23 ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання ОСОБА_2 на її утримання у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно до трирічного віку ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім того, вказаним рішенням з ОСОБА_1 вирішено стягувати на користь Відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.03.2025 року і до досягнення повноліття.
Також, Деснянським районним судом м.Києва від 01 серпня 2025 року у справі №754/12440/25 винесено судовий наказ яким визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь Відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
На сьогоднішній час матеріальний стан відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання дітей у загальному розмірі 7/12 (58.33%) на двох дітей, окрім того згідно Розрахунків зі сплати аліментів станом на 30.01.2026 року по ВП НОМЕР_2 у ОСОБА_1 згідно виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва №754/12440/25 від 28.08.2025 загальний розмір заборгованості становить 18 838,27 грн. Також згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.01.2026 року по ВП НОМЕР_3 у ОСОБА_1 згідно виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва №754/3187/23 від 14.07.2025 становить 94 876,43 грн.
Враховуючи усі обставини у справі, суд вважає, що наявні підстави для зменшення Позивачу ОСОБА_1 розміру аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року у справі №754/3187/23 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за судовим наказом від 01.08.2025 р., виданим Деснянським районним судом м. Києва у справі №754/12440/25 до розміру 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам обох дітей, критеріям виваженості, розумності та справедливості.
Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 137, 263- 265, 280- 284, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року у справі №754/3187/23 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за судовим наказом від 01.08.2025 р., виданим Деснянським районним судом м. Києва у справі №754/12440/25 до розміру 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2026 року

Суддя О.М. ПАНЧЕНКО