ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14297/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним рішення, оформленого протоколом засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 11.08.2025 в частині зарахування на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій; зобов`язання об`єднану житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 змінити дату зарахування на квартирний облік як військовослужбовця, який потребує забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 22.02.2019 та у першочергову чергу з 22.02.2019 як учасника бойових дій.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 18.03.2015 по 12.05.2022 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час проходження військової служби неодноразово змінював місце служби. 
Вказав, що з 22.02.2019 його та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_6 в загальну чергу з 22.02.2019 та в першочергову (пільгову) з 22.02.2019 у зв`язку із встановленням статусу учасника бойових дій на підставі витягу з протоколу №102 від 22.02.2019 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2019. При цьому, 22.11.2022 згідно протоколу засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №15 позивача та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням у зв`язку з переміщенням до нового місця служби, однак не знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням.
Зазначив, що 30.06.2025 подав рапорт на зарахування на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житлом, на підставі чого його та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову (пільгову) чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій відповідно до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 11.08.2025 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №218-агд від 11.08.2025.
Вважаючи протиправними таке рішення відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзив на позов у визначений судом строк не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 18.03.2015 по 12.05.2022 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час проходження військової служби неодноразово змінював місце служби.
18.02.2025 наказом командира в/ч в/ч НОМЕР_1 №43 ОСОБА_1 звільнений у запас відповідно до пп. «б» (за станом здоров`я – за наявності інвалідності) п. 3 ч. 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та виключений зі списків військової частини.
18.02.2019 позивачем подано рапорт до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 для зарахування па облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням як учасника бойових дій.
22.02.2019 ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_6 в загальну чергу з 22.02.2019 та в першочергову (пільгову) з 22.02.2019 у зв`язку із встановленням статусу учасника бойових дій на підставі витягу з протоколу №102 від 22.02.2019 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2019.
22.11.2022 згідно протоколу засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №15 ОСОБА_1 та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням у зв`язку з переміщенням до нового місця служби, однак не знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням.
20.03.2023 позивачем подано рапорт до житлової комісії в/ч НОМЕР_2  щодо постановки на квартирний облік осіб, що потребують отримання службового житла
05.05.2023  ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік осіб, що потребують отримання службового житла відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 №2 від 05.05.2023 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №103 від 19.05.2023.
20.02.2025 військовослужбовця знято з квартирного обліку осіб, що потребують отримання службового житла у зв`язку з подальшим проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №1 від 20.02.2025 та витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №55 від 20.02.2025.
30.06.2025 позивачем знову подано рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_3 на зарахування на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житлом.
11.08.2025 після звільнення з військової служби ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову (пільгову) чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій відповідно до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 11.08.2025 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №218-агд від 11.08.2025.
28.10.2025 позивачем подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 про внесення відповідних зміни до протоколу засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 11.08.2025, зазначивши датою взяття ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов у загальну чергу з 22.02.2019 та у першочергову чергу з 22.02.2019 як учасника бойових дій, та як особу з інвалідністю внаслідок війни шляхом забезпечення постійним житлом - з 22.02.2019.
05.11.2025 листом ІНФОРМАЦІЯ_4 №38-ЖК повідомлено позивача про відсутність достатніх правових підстав для внесення змін до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 11.08.2025.
Вважаючи протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України). Таким чином, при вступі на службу позивачу державою було гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (надалі - Порядок №1081).
Відповідно до пункту 3 Порядку №1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Військовослужбовці зараховуються на облік, згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються, зокрема підстави для зарахування на облік, вид черговості, а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (п. 24 Порядку).
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Згідно з пункту 29 Порядку, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового Фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
З урахуванням наведеного військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку.
Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 у справі №683/2198/18, від 04.02.2021 у справі №683/5769/18, від 29.06.2021 у справі № 473/3528/18, від 10.08.2022 у справі №260/764/21 та від 22.12.2023 у справі № 260/765/21.
Наказ Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 розділ VI регулює облік осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Зокрема, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку; військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.
Пунктом 4 Розділу VI цього Наказу визначено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини.
До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року N 1081 (далі - Порядок забезпечення житловими приміщеннями), а також витяг з послужного списку військовослужбовця.
За результатами розгляду житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік або відмовляє у зарахуванні на облік із зазначенням обґрунтування такої відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
У разі зняття військовослужбовця з обліку у зв`язку з вибуттям до нового місця служби в іншу військову частину облікова справа передається до іншої військової частини разом з особовою справою.
Аналізуючи позовну вимогу про визнання протиправним рішення, оформленого протоколом засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 11.08.2025 в частині зарахування на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій, суд враховує наступне.
Як слідує з матеріалів справи, 18.02.2019 позивачем подано рапорт до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 для зарахування па облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням як учасника бойових дій.
22.02.2019 ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_6 в загальну чергу з 22.02.2019 та в першочергову (пільгову) з 22.02.2019 у зв`язку із встановленням статусу учасника бойових дій на підставі витягу з протоколу №102 від 22.02.2019 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2019.
22.11.2022 згідно протоколу засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №15 ОСОБА_1 та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням у зв`язку з переміщенням до нового місця служби, однак не знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням.
20.03.2023 позивачем подано рапорт до житлової комісії в/ч НОМЕР_2 щодо постановки на квартирний облік осіб, що потребують отримання службового житла
05.05.2023 ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік осіб, що потребують отримання службового житла відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 №2 від 05.05.2023 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №103 від 19.05.2023.
20.02.2025 військовослужбовця знято з квартирного обліку осіб, що потребують отримання службового житла у зв`язку з подальшим проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №1 від 20.02.2025 та витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №55 від 20.02.2025.
Постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства Оборони України у в/ч НОМЕР_1   ОСОБА_1 не забезпечувався згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 18.02.2025 №43.
30.06.2025 позивачем знову подано рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_3 на зарахування на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житлом.
11.08.2025 після звільнення з військової служби ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову (пільгову) чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій відповідно до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 11.08.2025 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №218-агд від 11.08.2025.
Відтак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 22.02.2019 ОСОБА_1 та членів його сім`ї зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_6 в загальну чергу з 22.02.2019 та в першочергову (пільгову) з 22.02.2019 у зв`язку із встановленням статусу учасника бойових дій на підставі витягу з протоколу №102 від 22.02.2019 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2019. При цьому, 22.11.2022 згідно протоколу засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №15 позивача та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням у зв`язку з переміщенням до нового місця служби, однак не знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням.
При цьому, суд звертає увагу, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 18.02.2025 №43 ОСОБА_1 звільнений у запас відповідно до пп. «б» (за станом здоров`я – за наявності інвалідності) п. 3 ч. 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та виключений зі списків військової частини.
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку. Згідно пункту 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку військовій частині до одержання житла з державного житлового Фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.
Пунктом 30 Порядку № 1081 встановлено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
З огляду на зміст вищезазначених норм та обставин, які склалися між сторонами, суд переконаний, що станом на день винесення ІНФОРМАЦІЯ_3 спірного рішення, оформленого протоколом №4 від 11.08.2025, не було підстав для зняття позивача з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням згідно рапорту від 18.02.2019, адже саме на житлову комісію військової частини (об`єднану житлову комісію) покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який перемішується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
Згідно пункту 18 розділу VI Інструкції №380, у разі направлення осіб, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у військовій частині, на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону вони виключаються з обліку у військовій частині та зараховуються на облік у військовому комісаріаті та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району іншого гарнізону на умовах, визначених цією Інструкцією. Проте, оскільки позивач ОСОБА_1 на обліку для поліпшення житлових умов за місцем проходження служби не перебував, тому внаслідок протиправних дій відповідача, військовослужбовця фактично було позбавлено гарантованого права на збереження перебування на обліку до одержання постійного житла або компенсації, зокрема, порушення права, передбаченого статтею 12 Закону України Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей на залишення його після звільнення, як військовослужбовця, який є особою з інвалідністю внаслідок війни, перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за бажанням грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Відтак, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 11.08.2025 в частині зарахування на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій.
Щодо вимоги зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 змінити дату зарахування на квартирний облік як військовослужбовця, який потребує забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 22.02.2019 та у першочергову чергу з 22.02.2019 як учасника бойових дій, суд зазначає таке.
Як було встановлено судом, 30.06.2025 позивачем повторно подано рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_3 на зарахування на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житлом.
11.08.2025 після звільнення з військової служби ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зараховано на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову (пільгову) чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій відповідно до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 11.08.2025 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №218-агд від 11.08.2025.
Суд зазначає, що житлова комісія не зробила висновків щодо врахування попередніх протоколів житлових комісій, при цьому в кожному рішенні об`єднаної житлової комісії встановлювався новий строк позивача щодо права перебування позивача на квартирному обліку як військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, що свідчать, що відповідачі поставилися до своїх обов`язків формально, без врахування всіх відомостей облікової справи позивача.
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
В контексті вимог наведених вище положень суд зазначає, що критеріями обрання способу захисту прав особи є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд (дискреційні повноваження).
Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішення, оформлене протоколом засідання ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 11.08.2025 в частині зарахування на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій судом визнано протиправним та скасовано із вищезазначених мотивів, а заява (рапорт) позивача щодо позачергового права на одержання житла відповідачем не розглянуто належним чином, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі об`єднаної житлової комісії, слід зобов`язати, розглянути повторно заяву (рапорт) ОСОБА_1 із врахуванням відомостей облікової справи та документів, що визначені Порядком забезпечення житловими приміщеннями, для зарахування на облік в порядку, визначеному Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затв. Наказом Міністра оборони № 380 від 31.07.2018 із збереженням попереднього часу перебування на обліку позивача та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов та щодо права ОСОБА_1 та членів його сім`ї на першочергове отримання житлових приміщень із 22.02.2019, з врахуванням висновків суду зроблених у мотивувальній частині даного судового рішення.
Схожа позиція викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі № 260/10919/23.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується. 
Керуючись ст.ст.19-20,22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення у формі протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №4 від 11.08.2025 в частині зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік військовослужбовців, які потребують забезпечення постійним житловим приміщенням у загальну чергу з 11.08.2025 та у першочергову чергу з 11.08.2025 як учасника бойових дій
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 , в особі об`єднаної житлової комісії, розглянути рапорт ОСОБА_1 від 30.06.2025, відомості облікової справи та документи, визначені Порядком забезпечення житловими приміщеннями, для зарахування на облік в порядку, визначеному Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затв. Наказом Міністра оборони № 380 від 31.07.2018 із збереженням попереднього часу перебування на обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов та щодо права ОСОБА_1 та членів його сім`ї на першочергове отримання житлових приміщень із 22.02.2019, з врахуванням висновків суду зроблених у мотивувальній частині даного судового рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ). 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ; Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич