441/2467/25 2/441/231/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої, судді – Ференц О.І.
за участю секретаря судових засідань – Пеленської Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

20.11.2025 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті мами відкрилася спадщина на майно і, зокрема, на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 . Вона спадщину після смерті мами фактично прийняла, проте постановою від 16.09.2025 року їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у її матері були відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Як вбачається із технічного паспорта, будинок 1950 року забудови, забудовниками були її батьки – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 
З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача – Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Третя особа – ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, 08.01.2026 року подала письмову заяву, в якій визнала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила позов задоволити (а.с.92). 
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9-10). ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11). 
Згідно даних погосподарської книги № 26 Великолюбінської селищної ради народних депутатів на 1983-1985 роки господарство ОСОБА_4 в с. Малий Любінь відносилося до суспільної групи «робітничий двір», до якого входили голова господарства ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7 (а.с.61). Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , такий будинок 1950 року забудови (ас.62-67). 
Як вбачається із довідки виконкому Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області № 602 від 08.10.2025 року за господарством в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка площею 0.1 га всього, в тому числі під забудовою 0.01 га (а.с.16). 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12). Як вбачається із даних Будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , станом на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним проживала та була зареєстрована лише його дружина ОСОБА_3 (а.с.17-19).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в с. Малий Любінь Львівського району Львівської області (а.с.13). Згідно довідки виконкому Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 310 від 22.05.2025 ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна (а.с.15). Згідно даних спадкової справи № 46/2025, заведеної після смерті ОСОБА_3 , лише ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Голубець І.Г. від 16.09.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері – ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.14). 
Згідно довідки Самбірського МБТІ № 1902 від 06.10.2025 року згідно записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського МБТІ право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.21). Аналогічна за змістом інформація міститься і у довідці КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» № 79/1 від 01.10.2025 року (а.с.20).
Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , якій правомірно належало будинковолодіння АДРЕСА_1 , вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно не може належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до переконання про необхідність визнання за нею права власності на спірне будинковолодіння.
На підставі викладеного, керуючись ст. 346, 1217, 1258-1259, 1268-1269 ЦК України, ст. 5, 10, 18-19, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В:
Позов задоволити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.