ПОСТАНОВА 
іменем України

17 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 395/1711/25
провадження № 22-ц/4809/249/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л., 
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –  Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс»,
відповідачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» на ухвалуНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 22 вересня 2025 року у складі судді Орендовського В.А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» (далі по тексту ТОВ «ФК «Факторінгс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
УхвалоюНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 22 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ТОВ «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ТОВ «ФК «Факторінгс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просило вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. 
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. ТОВ «ФК «Факторінгс» направило клопотання про розгляд справи без участі свого представника (а.с.84-85). Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 29 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Факторінгс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (а.с.2-11).
Як убачається з відповіді органу реєстрації Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 03.09.2025 № 426 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю з 01.10.2024 відповідно до повідомлення ДМС від 09.11.2024№ 3526-433/3526.1-24 (а.с.44).
Відповідно до відповіді Новомиргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.09.2025 №265-3312-38 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №345 (а.с.52).
Як убачається з відповіді органу реєстрації Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 03.09.2025 №425 та довідки про реєстрацію місця проживання Новомиргородського сектору ЦПМУ ДМС від 03.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 25.05.2007 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45,47).
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції керувався положенням п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України та обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач у справі ОСОБА_2 помер.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду у повному обсязі, виходячи з такого.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч.6 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися з позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.
Згідно зі ст.26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).
Згідно зі ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Відповідно до ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Виходячи із зазначених вище норм права, зокрема, положень ст.ст.25, 26 ЦК України та ст.48 ЦПК України, слід зробити висновок про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16-ц .
З матеріалів справи убачається, що позов був пред`явлений до двох відповідачів. Судом встановлено, що один з відповідачів, а саме ОСОБА_2 , помер до моменту пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 його цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припинилася, а тому на момент пред`явлення позову він не може бути стороною у цивільному процесі. За вказаних обставин суд першої інстанції позбавлений можливості відкрити провадження у справі щодо позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , та дійшов правильного висновку в частині вимог до вказаного відповідача.
Однак, відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовними вимогами до іншого відповідача - ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вказаний позивачем відповідач має цивільну правоздатність та дієздатність.
Як убачається з матеріалів справи предметом позовних вимог ТОВ «ФК «Факторінгс» є стягнення грошових коштів.
Встановивши, що відповідач ОСОБА_2 на час звернення з позовом помер, суд першої мав відмовити у відкритті провадження лише в частині вимог до цього відповідача, а не в цілому.
З огляду на викладене вище висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі в цілому є помилковими і є перешкодою для реалізації позивачем свого права на звернення до суду.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підлягають частковому задоволенню, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права. Тому, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню в частині відмови у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» до ОСОБА_1  з направленням справи для продовження розгляду у цій частині до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» задовольнити частково.
УхвалуНовомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 22 вересня 2025 рокускасувати в частині відмови у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» до ОСОБА_1 ,а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в цій частині. 
В частині відмови у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» до ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 лютого 2026 року.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді   C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко