справа № 631/319/26
провадження № 3/631/206/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища міського типу Нова Водолага Харківської області, громадянки України (ID паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 11.06.2025 органом 6316), 
реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 
яка не працює, зареєстрована та проживає за адресом: 

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративні правопорушення (серії ВБА № 202113), складеного інспектором ЮП СВГ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В.,  ОСОБА_1 не займається вихованням своєї доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка систематично у період з 01.09.2025 року по 14.03.2026 року не відвідує Нововодолазький ліцей № 3, порушивши тим вимоги статті 150 Сімейного кодексу України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 до судді не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, однак надіслав телефонограму в суд із поясненнями, що вона не має можливості прибути до суду, натомість з протоколом згодна, провину визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, її винність у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності. 

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВБА № 202113), складеного 14.03.2026 року інспектором сектору ЮП Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2).

З листа директора Нововодолазького ліцею № 3 Нововодолазької селищної ради Харківської області Юрченко І. «Про повернення до навчання ОСОБА_2 », на ім`я начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковнику поліції Юрченка Юрія, зареєстрованого за вихідним № 01-36/92 від 12.03.2026 року, вбачається, що адміністрація ліцею прохає допомогти у поверненні до навчання учениці 9-Б класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вихованням дівчини займається мати ОСОБА_1 (мешкають за адресою: АДРЕСА_1 ). 3 01 вересня 2025 року учениця систематично не відвідує онлайн уроки. Іноді, на один або два уроки, і то не кожного дня, вона може приєднатись. Якщо і долучається до уроку, то не працює, не реагує на звернення вчителів, не виконує письмових робіт і не відповідає усно. Мати пояснює таку поведінку доньки відсутністю вдома світла та інтернету. На навчання дівчини у сховищі мати не погодилась. Класний керівник ОСОБА_3 неодноразово обговорював цю проблему з мамою ОСОБА_4 і кожного разу вона обіцяла, що донька буде навчатись. У І семестрі мати учениці була запрошена в ліцей. Після розмови ОСОБА_5 декілька днів була присутньою на уроках. Подібна ситуація була і в попередньому навчальному році (а. с. 3).

Згідно з характеристикою учениці 9-Б класу Нововодолазького ліцею № 3 Нововодолазької селищної ради Харківської області ОСОБА_2 , 2010 року народження, що видана директором ОСОБА_6 , дівчина навчається у 9-Б класі ліцею № 3 з першого класу. За період навчання проявляє низький рівень відповідальності щодо виконання своїх навчальних обов`язків. Учениця систематично пропускає навчальні заняття. Під час організації освітнього процесу в дистанційному форматі Яна нерегулярно підключається до онлайн-уроків або взагалі не бере в них участі. Має значну кількість пропусків онлайн занять, що негативно впливає на рівень її знань та успішність. Навіть у разі присутності на заняттях, учениця часто не виконує домашні завдання, не готується до уроків, не проявляє належної активності під час освітнього процесу. До виконання навчальних завдань ставиться байдуже, інтерес до навчання відсутній. Рівень навчальної мотивації є дуже низьким, прагнення до покращення результатів навчання не спостерігається. На навчання дівчини у сховищі мати не погодилась. Зворотний зв`язок із класним керівником та педагогічними працівниками учениця практично не підтримує. На повідомлення, зауваження та рекомендації реагує несвоєчасно або ігнорує їх. Вимоги вчителів щодо підготовки до уроків та виконання навчальних завдань виконує частково або не виконує зовсім. У класному колективі Яна займає пасивну позицію. У спілкування з однокласниками вступає рідко, у житті класного колективу участі не бере. У позакласних заходах, виховних годинах та інших формах шкільної діяльності активності не проявляє. Ініціативи у колективній роботі не виявляє. Учениця потребує постійного контролю з боку педагогів. Зауваження щодо порушення дисципліни та невиконання навчальних обов`язків сприймає без належної уваги. Рекомендації педагогів щодо покращення успішності та відвідування занять виконує неохоче. Класним керівником неодноразово проводилися профілактичні бесіди з ученицею щодо необхідності відповідального ставлення до навчання, однак суттєвих змін у поведінці та ставленні до освітнього процесу не спостерігається. Учениця не проявляє достатньої зацікавленості у власному навчальному розвитку та самоорганізації Рівень навчальної дисципліни, відповідальності та організованості є незадовільним (а. с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_7 від 14.03.2026 року убачається, що вона проживає разом із мамою ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_1 ,- навчається у 9 класі Нововодолазького ліцею № 3 та зазначає, що вона не ходить до середньої школи, так як не висловлювала бажання, і не хоче навчатись. Домашнє завдання не виконує і не цікавиться ним. Її мати не цікавиться її навчанням і не ходить на батьківські збори (а. с. 5 – 6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.03.2026 року, вона проживає разом із донькою ОСОБА_7 за адресом: АДРЕСА_1 ,- та виховує свою дочку, яка навчається в 9 класі Нововодолазького ліцею № 3. Її донька не ходить до школи, так як не бажає. Також вона не виходить на онлайн заняття і їй це відомо. Вона також не ходить на батьківські збори, з вчителем не спілкується, вона знає, що донька повинна навчатись, але вона вважає, що для цього потрібно її бажання, якого вона не має (7 - 8).

Зі свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 ), виданого 09.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 09.12.2010 року складено відповідний актовий запис за № 155 та її батьками зазначені громадяни України: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а. с. 14).

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, одним з законів, що передбачає наведені вище обов`язки є Сімейний кодекс України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), який у частині 1 своєї статті 150 обумовлює, що батьки зобов`язані:
- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;
- поважати дитину.

Частиною 1 цієї ж статті Сімейного кодексу України визначений обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є її щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують її відповідальність, суддею не встановлено.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність винної, та відсутність тої, що її обтяжує, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, установлених санкцією частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді попередження.

Визнаючи  ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на неї адміністративне стягнення у виді попередження, слід вирішити питання про стягнення з неї й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється. 

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 – VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року, з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3328,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 гривень, із розрахунку: 3328 гривень х 0,2 = 665,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд – у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді судді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 року; частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 184, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 – 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 4 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. 

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її прийняття. 

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя         С. В. Мащенко