ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року	справа № 380/19285/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (далі Управління державної реєстрації юридичного департаменту ЛМР, відповідач), в якому просить: 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 28.03.2025 № 78090857; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від13.05.2025 № 78872888; 
зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири загальною площею 118,2 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Аргументи учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 (батько позивача), ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_4 (сестра позивача) та ОСОБА_5 (сестра позивача) належить на праві спільної власності в рівних частках квартира за АДРЕСА_2 , загальною площею 118,2 м2, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Бюро приватизації житла ВАТ «Краситель» 17.05.1996. Вказана квартира була приватизована позивачем та членами його сім`ї відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Однак, позивач та члени його сім`ї (співвласники майна) не здійснили державну реєстрацію права власності на квартиру, згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» а тому відомості про право власності на таку квартиру були відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У березні 2022 року вказана квартира зазнала пошкоджень та була фактично знищена внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Оригінал свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Бюро приватизації житла ВАТ «Краситель» 17.05.1996 та технічний паспорт на квартиру були втрачені. У позивача залишилась тільки копія свідоцтва про право власності на житло. 23.05.2024 позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 118,2 м2. Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області № 73378342 від 29.05.2024 розгляд заяви позивача був зупинений у зв`язку з не наданням технічного паспорту на квартиру. Рішенням державного реєстратора № 74052195 від 10.07.2024 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви. У зв`язку з відмовою державного реєстратора у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на квартиру. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі № 185/9640/24 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_2 . 25.03.2025 позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію за ним права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 , на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі № 185/9640/24. До заяви про державну реєстрацію права власності, окрім рішення суду, позивач також долучив копію свідоцтва про право власності на житло. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Канюги А.Я. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 28.03.2025 № 78090857 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав у зв`язку з поданням документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі передбаченому законодавством, а саме: заявником не подано відомості про технічні характеристики з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (технічних паспорт). Встановлено заявнику 30 робочих днів для усунення вказаних вище обставин. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Канюги А.Я. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 13.05.2025 № 78872888 відмовлено позивачу у проведенні реєстраційних дій за заявою про державну реєстрацію прав у зв`язку з не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.
Позивач зазначає, що він є співвласником квартири, але не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з відсутністю відомостей про його право власності у державному реєстрі речових на нерухоме майно. У зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень позивач не може зареєструвати право власності на частку в квартирі та, зрештою, отримати компенсацію за знищене майно.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, вказує, що заявником як документ на підставі якого набувається право власності долучено рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі №185/9640/24. У вказаному рішенні суду відсутня інформація про площу квартири на яку набувається право власності. Реєстраційні дії, які оскаржує заявник, проводились на підставі рішення суду, а не ксерокопії свідоцтва про право власності. Також не може бути одночасно двох різних правовстановлюючих документів на один і той же об`єкт за одним і тим же власником. У наданому для реєстрації рішенні суду не зазначена площа квартири. Щодо долученої ксерокопії свідоцтва про право власності, то такий документ не може бути належним документом як для державної реєстрації, так і належним доказом при розгляді цієї судової справи. 
Відповідач роз`яснює, що для реєстрації права власності за заявником потрібно, щоб площа квартири відображалась у правовстановлюючому документі - рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі №185/9640/24 або надати відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (технічний паспорт). 
Відповідач зауважує, що якщо позивач вважає, що у нього наявні всі документи для реєстрації права власності у Державному реєстрі прав і відмови державного реєстратора управління державної реєстрації Львівської міської ради неправомірні, він може звернутись до будь-якого державного реєстратора чи нотаріуса в межах цілої України, що передбачено наказом Міністерства юстиції України від 09.06.2023 №2179/5, однак цього не робить.
Відповідач вказує, що проведення реєстраційної дії є результатом дотримання відповідного порядку та здійснення певних дій, що визначені нормами діючого законодавства, а відтак зобов`язання відповідача провести реєстраційні дії нерухомого майна фактично є порушенням вказаного законодавчо визначеного порядку та втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Встановлені обставини справи.
23.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 118,2 м2. 
Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області № 73378342 від 29.05.2024 розгляд заяви позивача був зупинений у зв`язку не наданням технічного паспорту на квартиру. 
Рішенням державного реєстратора № 74052195 від 10.07.2024 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.
У зв`язку з відмовою державного реєстратора у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на квартиру. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі № 185/9640/24 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_2 . 
25.03.2025 позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію за ним права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 у справі № 185/9640/24. 
До заяви про державну реєстрацію права власності, окрім рішення суду, позивач також долучив копію свідоцтва про право власності на житло. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Канюги А.Я. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 28.03.2025 № 78090857 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав у зв`язку з поданням документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі передбаченому законодавством, а саме: заявником не подано відомості про технічні характеристики з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (технічних паспорт). Встановлено заявнику 30 робочих днів для усунення вказаних вище обставин. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Канюги А.Я. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 13.05.2025 № 78872888 відмовлено позивачу у проведенні реєстраційних дій за заявою про державну реєстрацію прав у зв`язку з не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4 ст. 3 Закону № 1952-IV).
Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV визначено, що суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) які набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.
Частиною 3 ст. 10 Закону № 1952-IV врегульовано, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга цієї ж статті).
Стаття 23 Закону №1952-IV регулює порядок залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Відповідно до ст. 23 Закону №1952-IV (у редакції спірного періоду) заяву про державну реєстрацію прав може бути залишено без руху в таких випадках:
1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;
1-1) відсутність документа, що підтверджує оплату адміністративних послуг у повному обсязі;
2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху та невідкладно повідомляє про це заявника.
Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.
Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, з урахуванням часу, що минув до залишення такої заяви без руху.
Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для залишення заяви без руху.
Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про залишення заяви без руху, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.
У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV установлено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав, серед іншого, є те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Під час судового розгляду встановлено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав на нерухоме майно став пункт 8 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV, оскільки позивач не виконав вимоги рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію та не надав державному реєстратору документів про які в цьому рішенні було зазначено.
Крім того, позивач не надав відповідачу й будь-яких пояснень з цього приводу (заперечення щодо необхідності подати витребувані документи або ж доводи про неможливість отримати останні).
Водночас нормами Закону № 1952-IV чітко встановлений наслідок невиконання заявником зазначених у рішенні про залишення заяви без руху вимог - прийняття державним реєстратором рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду висвітленому у постанові від 18.03.2024 у справі №620/4781/22.
За таких обставин оскаржувані рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.
Щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири загальною площею 118,2 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., суд враховує, що, як повідомив відповідач, після відкриття провадження у справі позивач у справі звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, де отримав додаткове рішення від 24.10.2025 у справі №185/9640/24, в якому судом зазначено загальну площу квартири – 118,2 кв.м. 04.03.2026 державним реєстратором Паньківим В.М. прийнято рішення від 09.03.2026 за індексним номером 83658729 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 1/5 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Враховуючи вищевказане, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити в повному обсязі.
Позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299, ЄДРПОУ: 26526811) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна