Справа № 337/625/26
Номер провадження 2/337/941/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

20 квітня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Сьомченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

ВСТАНОВИВ:
02.02.2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 52647,60 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що 03.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (та ОСОБА_1 було підписано заяву №176606 про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». В заяві просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема: відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті. Також позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в сумі 33000 грн. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом – 0,22%. Строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Відповідач свої обов`язки за договором в повному обсязі не виконав, в результаті чого станом на 02.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 52647,60 грн. в т.ч.: 32954,95 – заборгованість за тілом кредиту; 19692,65 грн. – заборгованість за процентами.
Ухвалою Хортицького районного суду Запорізької області від 12.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
На обґрунтування своїх вимог позивачем надані такі письмові докази, а саме: Анкета-заява № 176606 від 10.08.2020 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank; розрахунок заборгованості за договором № 002/11809354-SP від 03.12.2021, укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 02.09.2025; виписка по особовим рахункам кредитного договору № 002/11809354-SP від 03.12.2021 за період 03.12.2021 по 02.09.2025; довідка про те, що ОСОБА_1 є власником поточного рахунку, відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК»; Публічна пропозиція (оферта) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», тарифи користування карткою «Sportbank».
На обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що 03.12.2021 року ОСОБА_1 підписав заяву №176606 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідно до Публічної пропозиції договір вважається укладеним в цілому з моменту : - отримання Представником Банку безпосередньо від клієнта підписаної клієнтом Заяви про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції в паперовій формі, згідно зразка встановленого в Додатку 2 до Договору, після ідентифікації/верифікації клієнта та надання клієнтом усіх відповідних документів і інформації, що вимагається законодавством України та/або внутрішніми правилами банку та отримання банком в мобільному додатку підписаної удосконаленим електронним підписом клієнта Заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції, згідно зразка встановленого в Додатку 3 до Договору - якщо укладання здійснюється змішаним способом.
В матеріалах справи наявна підписана власноруч ОСОБА_1 . Заява-анкета №176606 від 10.08.2020 року щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank, відповідно до якої останній просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 .
Однак, в матеріалах справи наявна довідка надана АТ «ТАСКОМБАНК» про те, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 03.12.2021 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-Анкети 882502 з номером кредитного договору №002/11809354-SP від 03.12.2021, № картки НОМЕР_4 , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК».
Окрім цього, у виписці наданої АТ «ТАСКОМБАНК» по особовим рахункам кредитного договору №002/11809354-SP також вказаний рахунок № НОМЕР_1 . 
Тобто дані про те, що ОСОБА_1 користувався відкритим на його ім`я поточним рахунком № НОМЕР_2 , згідно анкети-заяви №176606 від 10.08.2020, в матеріалах справи відсутні.
Так само відсутні відомості і на підтвердження факту укладення кредитного договору № 002/11809354-SP від 03.12.2021 між ОСОБА_1 та АТ «ТАСКОМБАНК», за яким представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість.
Також варто зазначити, що оскільки в анкеті-заяві №176606 від 10.08.2020 року строки періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, відсутні умови Оведрафту та відповідальності за порушення зобов`язання, тому погашення заборгованості за кредитним лімітом за умовами Овердрафту та списання банком внесених боржником коштів на погашення відсотків за користування кредитом суд вважає безпідставними.
Таким чином, представником позивача не підтверджено наявності між банком та відповідачем договірних відносин за кредитним договором № 002/11809354-SP від 03.12.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Згідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
Відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.
Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку згідно укладеного за заявою-договором № 002/11809354-SP від 03.12.2021, який відсутній у матеріалах справи, зазначені позивачем обставини суперечать наданим банком доказам, в тому числі заяві-анкеті №176606 від 10.08.2020.
Таким чином, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості у розмірі 52647,60 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.3, 12, 13, 19, 23, 76, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
У позовній заяві Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          Г.В. Гнатик