Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/312/26
Провадження № 1-кп/542/60/26

В И Р О К 
Іменем України

18 березня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175480000012 від 03 лютого 2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця с. Галущина Гребля, Новосанжарський район, Полтавська область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу статті 89 КК України не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, 

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обставин, встановлених судом
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особами, які спільно проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , не перебуваючи у шлюбі.
26 січня 2026 року, близько 18 год 00 хв ОСОБА_5 у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» умисно вчинив фізичне насильство відносно ОСОБА_4 – особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, не перебуваючи з нею у шлюбі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.
26 січня 2026 року близько 18 год 00 хв, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у приміщенні житлової кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час стояла посередині житлової кімнати, та наніс один удар пальцями правої руки, стиснутими у кулак, в область лівого ока ОСОБА_4 .
Встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця обох повік лівого ока, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Кваліфікація дій обвинуваченого 
Дії обвинуваченого кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме: нанесення потерпілій умисних легких тілесний ушкоджень.

Позиції сторін
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що за ініціативою потерпілої ОСОБА_4 між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 18 березня 2026 року укладено письмову угоду про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за частиною 1 статті 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнав свою вину, з потерпілою примирились, претензії з боку ОСОБА_4 відсутні.
В угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та підозрюваним покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, у виді 150 годин громадських робіт, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену в ній міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилась із обвинуваченим, не має до нього претензій, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним та потерпілою і призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом у ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Мотиви суду
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком.
Крім цього, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 477 КПК України, кримінальне провадження, розпочате дізнавачем, зокрема, за статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за частиною 1 статті 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
У підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.
Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні.
Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, сплата обвинуваченим добровільного внеску на ЗСУ. Обставиною, які обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Вирішення цивільного позову
Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.
Мотиви інших рішень
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 469, 473, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 18 березня 2026 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175480000012 від 03 лютого 2026 року.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.
Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Згідно з частиною 6 статті 376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 3 статті 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Суддя    ОСОБА_6